Till kännedomen om doppingens 

 ruggning. 



Af 

 Einar Lönnberg. 



" — mi^-"! en \ oktober i år sköts i Tåkern en gammal 

 ■ .. ^^- hane af skäggdopping, Podiceps cristatus, som 

 ": "^[WfliåafP-: företedde den egendomligheten, att den var 

 HJMÉjji^i^^ stadd i ruggning och fällt alla fjädrarne på 

 Tt338| vingarne på en gång. Att en dopping ännu 

 J^^S^^fx^^ ej avslutat ruggningen så sent, knappt mer än 

 en månad, innan den måste flytta, var ju redan i och för sig 

 ganska egendomligt, men detta torde kunna betraktas såsom 

 en individuell försening, kanske orsakad af fördröjd fortplant- 

 ning eller något dylikt. Märkligare var i alla fall, att hela 

 uppsättningen af både hand- och armpennor jämte tillhörande 

 täckare fällts på en gång, och hittills blott hunnit ersättas 

 med korta blodpennor. Detta fenomen med totalruggning af 

 alla vingens fjädrar samtidigt torde däremot knappt kunna 

 tolkas som utslag af individuell variation. Det påminner 

 om motsvarande välkända förhållande hos andfåglarne, Lamel- 

 lirostres, men utom hos dessa fåglar samt hos flamingos, 

 Phoenicopteri, synes en dylik totalruggning såsom allmängiltig 

 egenskap ej vara närmare känd. Dock fmner man äfven upp- 

 gift om, att något liknande skall kunna inträffa hos vissa 

 Rallidce} Något exempel på hvilka medlemmar af sistnämnda 



^ En handbok talar t. o. m. också om Alcidce och Gruidce i detta sam- 

 manhang, men det torde behöfva närmare utredas, huru saken förhåller sig 

 hos dem. 



