230 FAUNA OCH FLORA 



senare återkom för att göra mig underrättad om deras befin- 

 nande, voro de just lyckligen utflugna. Det obetydliga boet 

 var byggdt af fina björkkvistar och nu fullkomligt genompyrdt 

 af ungarnas spillning. 



I denna trakt, där slättens små granskogar och främst 

 de förvuxna granplanteringarna i den närbelägna sjön Tåkerns 

 strandskog bjudit på utmärkta häckplatser, har ringdufvan 

 tillförne varit synnerligen talrik. Emellertid har det gallrats 

 betydligt på senare år i de tätvuxna grankvarteren, och tänk- 

 bart är, att den därigenom uppkomna bristen på boplatser för- 

 anledt dufvorna att hellre än att öfverge sitt gamla stamhåll 

 inom dess gränser pröfva på nya bosättningsmöjligheter. De 

 ha då till en början i människornas grannskap sökt samma 

 trädslag för sitt bo som på den ursprungliga häckningsplatsen 

 i skogen. Så länge de ännu lefva vildlif, begagna ringdufvorna 

 nämligen i dessa trakter uteslutande granen som boträd. Så 

 pass långt på vägen mot »kulturlifvet» har ringdufvan, enligt 

 hvad jag senare erfarit, avancerat på ännu ett ställe i samma 

 trakt, nämligen i Hofgårdens trädgård, där äfvenledes en gran- 

 plantering på senare år fått tjäna henne till häckningsplats. 

 Efter detta mellanstadium ha ringdufvorna så till slut tagit 

 steget fullt ut och bosatt sig i ett löfträd inne mellan bygg- 

 naderna på en starkt trafikerad gårdsplan. 



Att det verkligen var grangruppens fågelpar, som tagit 

 linden i besittning för den första kullen, synes troligt därutaf, 

 att under tiden för denna häckning grangruppen stod tom för 

 att kort efter sedan ungarna lämnat boet i linden åter intagas 

 af ett par dufvor, hvilka att döma af det flitiga kuttrandet 

 hade årets andra kull i sinnet. 



Som bekant, tillhör ringdufvan redan flerstädes i utlandet 

 kulturfåglarnas led, I Brehms Tierleben, 4 uppl. 1911, finnes 

 härom för Tyskland följande uppgift: »Ausnahmsweise siedelt 

 sie sich auch inmitten der Dörfer öder selbst volkreicher 

 Städte auf einzelnen Bäumen an». I årg. 1908 af denna tid- 



