256 FAUNA OCH FLORA 



bogarna går ett liknande rätt bredt band, så att ett särdeles 

 distinkt kors bildas. Den ganska mörka färgen hos detta kors 

 åstadkommes af rostbruna hår med mörkbruna till svartbruna 

 spetsar. Korsteckningen framhäfves särdeles tydligt därigenom, 

 att de fyra fälten mellan korsarmarna ha en utmärkt fin och 

 vacker gräddhvit färg, beroende på en snöhvit bottenull och 

 gulhvita stickelhår. Längre bakåt är färgen på kroppssidorna 

 ljust isabellgrå på grund af ljust blågrå bottenull och ljust 

 isabellfärgade, delvis mörkspetsade stickelhår. Först på sidorna 

 om ryggbandet och sedan äfven längre ned på sidorna och 

 öfver låren blir färgen alltmer silfvergrå, emedan bottenullen 

 blir något mörkare blågrå och stickelhåren förlora sin isabella- 

 ton och bli rent hvita, blandade med en del mörka. Lårens 

 baksida är hvit ända upp på sidorna af svansroten. Svansens 

 öfversida är i synnerhet vid nosen rätt mycket skuggad med 

 sepiabrunt, för öfrigt stickelhårig med sådant och hvitt. Den 

 snöhvita svansspetsen är rätt stor. Öronens baksida är svart- 

 grå, insidan hvit. 



Hela undersidan är hvit, utom att strupen är liksom litet 

 sotskuggad på hvardera sidan, och dessutom finnes på bröstet 

 en rätt stor sotaktig fläck, som dock klyfves af ett hvitt band 

 och på sidorna flankeras af en isabellfärgad anstrykning. Fram- 

 benen äro på framsidan hvita med insprängda mörka hår, och 

 sådana äro flertaligare på baksidan. Bakbenen äro i hufvudsak 

 lika. Fötternas undersida är klädd med hvita hår, och klorna 

 äro ljusa. 



Såsom af denna beskrifning framgår, är det här fråga om 

 en mycket egendomlig och intressant varietet af räf. — Det är 

 dock ingalunda någon bastard med fjällräf, såsom gissningsvis 

 lär ha framkastats. Det fmnes nämligen ingen enda karaktär, 

 som talar därför. — Såsom den allmänt ljusa färgen och det 

 myckna hvita ådagalägger, är det tydligen en variation i albi- 

 nistisk riktning. Därvid är att märka, att visserligen det gula 

 resp. röda färgämnet (lipochroniet) kanske saknas mest, men 

 svart (melanin) fattas också på sina håll t. ex. på fötterna. 

 Å andra sidan äger ju det egendomliga förhållandet rum, att 



