17° FAUNA OCH FLORA 



— och den arktiskt marina liornsimpan, Cottus qiiadricornis, 

 lefde alltså i dem under artens normala lifsvillkor. Vid den 

 inträffande landhöjningen blef Vättern först skild från Yoldia- 

 hafvet och senare också Vänern. När landhöjningen fortfor, 

 afstängdes Östersjöbäckenet och förvandlades till en ofantlig 

 insjö med sött vatten, Ancylussjön. Denna sjö hade först ut- 

 lopp genom det område, som nu upptages af Vänern, som till 

 en början utgjorde en fjärd af det västra Yoldiahafvet. När 

 sedan Ancylussjöns transgression nådde sitt maximum trängde 

 den äfven in i nuvarande Vätterns bäcken och utloppet för- 

 lades då till Karlsborgstrakten öfver de nuvarande sjöarne 

 Viken o. s. v., men flyttades slutligen till söder till Sundet och 

 Bälten, hvarigenom Ancylussjön aftappades i sådan utsträck- 

 ning, att Vättern ånyo och för alltid skildes från det baltiska 

 bäckenet. (Detta senare intogs sedan åter af salt vatten, Lit- 

 torinahafvet.') 



Häraf följer, att Vätternhornsimpornas stamfäder voro de 

 första, som afstängdes från marina förhållanden och tvungos 

 att tillpassa sig till att lefva i sött vatten. De fortforo sedan 

 att lefva i sött vatten hela tiden, ty Ancylussjöns inträngande 

 i Vättern medförde ingen förändring härvidlag. 



Hornsimporna i Vänernbäckenet kvarlefde något längre 

 under ishafsförhållanden, men när det mäktiga utflödet från 

 Ancylussjön började gå genom Vänern, aftog sannolikt vattnets 

 sälta i hög grad eller kanske försvann den i det närmaste all- 

 deles. Hornsimporna därstädes tvungos då också att tillpassa 

 sig till lif i sötvatten ganska tidigt, och i hvarje fall blef ge- 

 nom landhöjningen förändringen till insjöförhållanden äfven 

 här snart nog fullbordad. 



Mälaren däremot har ju geologiskt taget ganska nyligen, 

 för omkring tusen år sedan, förlorat förbindelsen med Öster- 

 sjön, ja knappast ännu helt och hållet, då ju vid »uppsjö» än 

 i dag något Östersjövatten kan strömma in i Mälaren. 



På det hela taget förefaller det ju emellertid, som om horn- 



^ Hornsimporna i Östersjöbäckenet, som väl under Ancylussjöns tid genom- 

 löpt ett insjöstadium, kunde då återtaga sin marina form. 



