, LITTERATUR 237 



några roffågelarter har han äfven haft ungar,' som han uppfödt för 

 att närmare lära känna och sedan lätit flyga, då de blifvit vuxna. 

 Han skildrar en del iakttagelser han gjort genom att vakta vid 

 bona och huru de hemförda ungarne utvecklades till själfständiga 

 varelser. Förf. har också särskildt vinnlagt sig om att studera de 

 ifrågavarande fåglarnes olika läten, som han återgifvcr. Hela fram- 

 ställningen är genomandad af varm kärlek till naturen och särskildt 

 till fågelvärden och är härigenom tilltalande samt läses med nöje. 

 Till slut vilja vi tillåta oss en förmodan, att förf:s tama vrak »Butte», 

 om hvars stamtafla han ej synes vara riktigt säker, sannolikt, att 

 döma efter beskrifningen, var en ättling af den form, som vi här 

 pläga kalla ryska ormvråken, Butco zimmermannce, men som lär 

 rätteligen ha det ännu äldre artnamnet nificaudus Meurling. 



Ivar Hortling: Ur Fåglarnes värld. Andra samlingen. Häl- 

 singfors 19 18. 127 sid. 



I denna andra samling är det 24 arter af olika grup])er, som 

 behandlas på liknande sätt i en serie af biologiska skildringar. Det 

 är små interiörer ur de olika arternas lif, som direkt iakttagna 

 återgifvas på ett anspråkslöst, men fängslande vis. Äfven här gif- 

 ves godt utrymme åt studiet af fåglarnes olika läten. 



Anders Larssox-Kilian: Hästen, vår tjänare och vän. J. A. 

 Lindblads förlag, Upsala, 19 19. 184 sid. 



Förf., som är stor djurvän, speciellt hästvän, har i denna lilla 

 bok sammanställt en del skisser och skildringar af mer eller mindre 

 berömda hästar. Några af dessa ha tillhört författaren, och han 

 talar om dem rned ett tonfall, som ådagalägger hans varma känsla 

 för sina fyrfotade vänner. Utom de alster, som flutit ur förf:s egen 

 penna, har han äfven företagit en axplockning ur litteraturen rörande 

 åtskilliga historiskt ryktbara hästar som Bucephalus, Brandklipi)aren 

 m. fl. Denna är gjord med god urskillning, och den lilla boken 

 skall säkerligen finna en tacksam läsekrets, isynnerhet bland det 

 yngre släktet. 



