240 FAUNA OCH FLORA 



för att »äta mask». Utan tvifvel är det nog ofta fallet, men man 

 kan också understundom få se måsar pä åkrarne under sädana om- 

 ständigheter, att »maskätning» är utesluten, t. ex. då det är mycket 

 torrt, ty då komma ju inga maskar fram. Hvad ärende kunna 

 måsarne då ha där? 



Vid Hånö egendom i Södermanland hade talrika fiskmåsar 

 (Lams cauus) under en tid i våras dagligen hållit till på en med 

 korn nysådd åker. Det var i midten af maj och så torrt, att man 

 ingalunda kunde tänka sig, att några maskar skulle visa sig, åt- 

 minstone ej på dagen. Hvad ärende hade då måsarne där? För 

 att lösa problemet sköts en mås och maginnehållet undersöktes. 

 Till min förvåning fann jag därvid bl. a. ett ej obetydligt antal 

 sädeskorn. Noga räknadt var det 38 korn-korn och i hafre-korn. 



Dessutom innehöll mås-magen en hel del insekter. För dessas 

 bestämning vände jag mig till Statens Entomologiska anstalt, hvarest 

 Professor Tullgren med sedvanligt tiihnötesgående upptog saken 

 och lät Amanuensen Olof Ahlberg undersöka de öfverlämnade 

 insektresterna. Resultatet häraf är ganska intressant: 



Agriotes obscurus 31 ex. 



Grypidius equiseti 1 8 » 



BarynotHS obscurus 5 » 



Aphodius inqui?iatus i » 



Harpalus latus 1 » 



» sp. I » 



Poecilus cupreus i » 



Chrysomela staphylea r » 



Utom dessa mer eller mindre hela exemplar funnos åtskilliga 

 fragment af samma arter. 



Det är sålunda skalbaggar, som fiskmåsen jagat på den torra 

 åkerjorden, och förnämligast synes den skadliga knäpparen Agriotes 

 ha blifvit hans byte. Dä larverna af denna knappare äro svåra 

 skadedjur på sädesbrodden har måsen säkerligen genom sin knäppare- 

 jakt kompenserat den skada, han gjort genom att äta säd, hvilket 

 senare man ju knappt kunde ha misstänkt, att han skulle göra. 

 Snytbaggen Giypidius är sannolikt också skadlig för växtligheten. 



E. L. 



