Några ord om A mu rom rådets fiskfauna. 



Referat af 

 Hialniar Rendahl. 



å gränsen mellan de djurgeografiska regioner, 

 som kallas den liolarktiska och den kinesisk- 

 indiska ligger vattenområdet för Ostasiens mäk- 

 ||l/i;?=tc^^*'»*"*é tigaste flod, Amiir. Denna omfattar med afse- 

 ;. ende på den yta, som afvattnas, det tionde af 

 '^TslT...?^ jordens flodområden med en areal af 2,054,510 

 kvadratkilometer. Beträffande Amurflodens geografiska läge, må 

 följande uppgifter vara tillräckliga. Den upprinner med tvenne 

 källfloder på det östligaste systemet af Centralasiens norra rand- 

 berg, Jablonoibergen. Efter att hafva följt dessa i deras sträck- 

 ning mot nordost, svänger den norr om Stora Chinganbergen åt 

 sydost ned på Mandschuriska låglandet, för att sedan ännu en 

 gång ändra riktning och längs sagda områdes af nord-sydliga 

 parallellkedjor bestående kustberg få ett mera nordligt lopp och 

 utfalla i den norra delen af sundet mellan Asiens fastland och 

 ön Sachalin, det Tatariska sundet. Amur erhåller tvenne mera 

 betydande bifloder, Siingari, som i NO. riktning flyter genom en 

 del af Mandschuriets lågland, och Ussiiri, som söker sig mellan 

 kustbergen mot norr. Deras vattenområde är söderut väl afgrän- 

 sadt genom det s. k Östra Oobis afloppslösa areal. 



Man kunde redan på förhand ana, att, såsom fallet ofta är 

 i djurgeografiska gränsområden, fiskfaunan i Amur och dess bi- 

 floder skulle hafva att uppvisa intressanta drag. En undersök- 

 ning, som den ryske biogeografen, prof. L. S. Berg utfört (Zool. 



