Om flatfiskarnas släktskapsförhållanden, 



Af 

 Hialiiiar Rendahl. 



[~!e svårigheter, som möta oss vid försöket att 

 genetiskt klassificera benfiskarnas olika grup- 

 per, äro synnerligen stora. Vi stå inför en 

 H djurklass, extremt anpassad till en för den- 

 samma i högsta grad specifik miljö: vattnet, 

 ^^iii^^:^^ För vattenlif har den uppnått en hög grad af 

 fullkomning, och detta efter en för dess skilda medlemmar 

 synnerligen likartad organisationsplan, så att ehuru benfiskarna 

 uppvisa en sådan mångfald af former, att de bland ryggrads- 

 djuren i detta afseende blott täfla med fåglarna, är det dock 

 oerhördt svårt att finna ut något komplex af systematiskt an- 

 vändbara karaktärer, sådana, hvilka äro tillräckligt betydelse- 

 fulla för att af sin utvecklingsgrad låta oss draga några slut- 

 satser beträffande de olika gruppernas inbördes släktskapsför- 

 hållanden. 



Det är i detta sakförhållande, vi närmast hafva att se or- 

 saken till, att fiskarnas systematiska anordning så länge blifvit 

 en ren konstprodukt. Långt efter det inom flertalet öfriga 

 klasser en mer eller mindre stark grund lagts till en indelning 

 efter fylogenetiska principer, plockades ännu fiskarna ihop efter 

 de präevolutionistiska schemata, och först med Boulengers 

 arbeten från nittonhundratalets första år kunna vi tala om en 

 verklig sakernas vändning i detta afseende, äfven om ameri- 



15 — ijJia. Fauna o. Flora 1919. Haft. 5. 



