200 FAUNA OCH FLORA 



samt mera normalt utbildade fjäll. Ett primitivt kännetecken, 

 gemensamt för alla tre grupperna, och den enda morfologiska 

 karaktär, Boulenger kan precisera för fiatfiskarnas anslutning 

 till de bägge öfriga, är antalet strålar i bukfenorna. Detta är 

 hos Zeiderna en tagg- och 6—8 mjukstrålar samt uppgifves 

 för Amphistiiim till en tagg- och åtta mjukstrålar samt hos 

 fiatfiskarna till »ofta sex ledade strålar, stundom med tillägg 

 af en oledad (Hippoglossus)». Som bekant är hos öfriga 

 acanthopterygier, med undantag af familjen Berycidae, formeln 

 för bukfenorna 1.5. Dessutom anför Boulenger frånvaron af 

 en hypuraltagg såsom gemensam. En dylik finnes hos flertalet 

 Perciformer (äfven Berycidae) och alla Scombriformer. 



Boulenger sammanför på grund häraf de nämnda fiskarna 

 till en division Zeorhombi inom acanthopterygiernas underord- 

 ning och karakteriserar densammas medlemmar som starkt 

 sammantryckta Perciformes med mycket kort präkaudal region 

 och ett relativt stort (7 — 9) antal strålar i bukfenorna, ej ut- 

 bildad hypuraltagg samt i former med asymmetriskt kranium 

 reducerad första (tagg-) stråle i bukfenorna. 



I BouLENGERs betydelsefulla systematiska arbeten (1904) 

 finna vi hans åsikt om flatfiskarnas ställning uttryckt. De fö- 

 ras till acanthopterygierna, och dessas ställning till torskfis- 

 karna, anacanthinerna, uttryckes schematiskt sålunda: 



11. Opisthomi 13. Plectognathi 12. Pediculati 



Aiiacanthini 10. Acanthopterygii 8. Percesoces 



I ! ^1 



I 



5. Haplomi 



