OM FLATFISKARNAS SLÄKTSKAPSFÖRHÅLLANDEN 203 



Denna fisk, som förekommer i Indiska oceanen ända till Au- 

 stralien, är betydligt mera symmetrisk än öfriga flatfiskar, na- 

 salorganen ligga nära nog symmetriskt, det vandrande ögat 

 har ej kommit långt öfver liufvudets dorsala midtlinie, munnen 

 är mycket vid och beväpnad med kraftiga, böjda tänder. Tand- 

 beväpning förekommer dessutom på gombenen, plogbenet och 

 tungan. Ryggfenan börjar ej, som annars är fallet hos flundre- 

 fiskarna, på hufvudet utan först bakom detta. Regan har hos 

 denna Psettodes funnit, att främre delen af ryggfenan är för- 

 sedd med taggstrålar. Jag har haft tillfälle att i Nat. Hist. 

 Riksmuseets samlingar granska några exemplar af ifrågavarande 

 fiskart och kunnat kontrollera denna uppgifts. riktighet samt dess- 

 utom funnit, att de tre främsta strålarna i analfenan äro tagg- 

 strålar. Vid basen af ryggfenan förekommer en tydlig fenskida. 

 Såsom Regan fastställt, bestå dessutom bukfenorna af en 

 tagg- och fem mjukstrålar. Regan har undersökt skelett af 

 Psettodes och angifver, utan närmare detaljer, att skallen, 

 skuldergördeln och ryggraden äro helt percoida. Beträffande 

 bukfenornas strålar hos öfriga flundrefiskar anför han, att 

 många hafva sex strålar, af hvilka den första är enkel; hos 

 dem, där alla äro ledade, uppfattar han detta som en tillbaka- 

 bildning af den första strålen till ledstråle. Regan förkastar 

 fullkomligt tanken på att bilda en Zeorhombi-dlvision, tvärtom 

 antager han flatfiskarna vara utgångna ur typiska perciformer 

 och betecknar Psettodes som »en asymmetrisk pereoid^. 



Så långt har diskussionen hittills ledt beträffande fiatfisk- 

 gruppens härstamning. 



Som vi veta, är det emellertid en mängd ganska olika 

 former, som blifvit sammanförda till familjen Pleuronectidae. 

 Den frågan har då uppstått, om man ej skulle kunna uppdela 

 densamma i flera naturliga familjer. Jordan särskiljer de 

 bägge familjerna Pleuronectidae och Soleidae (flundror och 

 tungor). De skulle skiljas därpå, att hos den förra präoper- 

 kulum är tydligt, nosen ej öfverhängande samt bägge näsbor- 

 rarna belägna på ögonsidan eller den ena högt upp på blindsidan, 

 medan hos tungorna präoperkulum ej är afsatt, nosen är öfverhän- 



