Io6 FAUNA OCH FLORA 



sammanblandade. Mindre underligt är det naturligtvis, att de 

 båda korsnäbbarne ej äro åtskilda, och den nordiska mesen 

 skildes ju ej från kärrmesen förr än ungefär ett sekel senare. 

 Att det fanns två slags ripor, och att den i fjällen var mindre 

 framhåller Linné, men han sammanförde dem ändock. 



Kräldjuren intresserade Linné mindre. Han beskref dock 

 redan nu en ödla, ormslå, snok och huggorm, från hvilken han 

 ansåg äspingen vara skild. Båda vattenödlorna, vanlig groda, 

 padda, grönfläckig padda och klockgroda upptagas redan 1746 

 och likaså 62 arter fiskar efter nutida räkning. »Insecta» d. 

 v. s. arthropoder omfatta ej mindre än 928 nummer. 



Härmed var onekligen ett oerhördt arbete utfördt, och på 

 den grund, som lagts, kunde studierna sedan lättare fortgå till 

 kompletterande af den kunskap, som vunnits. Linné själf var 

 också den, som flitigast vinnlade sig härom. 



Redan samma år, som »Fauna Svecica» utkom, fortsatte 

 Linné sitt forskningsarbete, i det att han på »Riksens Höglof- 

 lige Ständers Befallning» reste genom Västergötland och Bohus- 

 län. Vid kusten af sistnämnda landskap lärde Linné känna 

 flera förut af honom obeskrifna fiskar, såsom berggylta, långa 

 och lyrtorsk förutom en hel del lägre djur. Från denna rese- 

 beskrifning härleder sig ock den förträffliga beskrifningen af 

 labbens lefnadssätt. Talrika observationer af insekter gjordes 

 också o. s. v. 



Under den skånska resan 1749 upptäcktes af ryggradsdjur 

 stenknäcken, marulken, släthvaren och skärknifven och därtill 

 , många insekter och lägre djur. 



År 1761 utgaf Linné en ny och förökad upplaga af »Fauna 

 Svecica». Binomenklaturen var nu också genomförd, hvari- 

 genom ju också de fanuistiska studierna i oerhörd grad under- 

 lättades. Många tillägg och förbättringar hade också tillkom- 

 mit. Bland flädermössen urskilde nu Linné två arter, den 

 gråskymliga och den långörade. Småvesslan fick också bilda 

 en egen art, och den i Finland förekommande mänken infördes 

 äfven, då ju Finland på den tiden hörde till Sverige. Fåglarne 

 hade gifvetvis ökats än mera med omkring ett tjog arter. 



