Linnés betydelse för den svenska 

 faunan. 



dessa dagar, då allt Sveriges folk firar Linnés 

 200-årsminne, ha redan åtskilliga redogörelser 

 lämnats för hans skapande och omdanande 

 arbete på naturvetenskapernas olika områden. 

 Många olika forskare ha varit sysselsatta här- 

 ^V:,j med, ty så stort var Linnés snille och så 

 mångsidigt hans intresse, att hvad han då ensam behärskade, 

 småningom och till stor del just genom den lifskraft, som han 

 ingöt i forskningen, utvuxit till en hel mängd skilda veten- 

 skapsgrenar. Under sådana omständigheter är det ju tydligt, 

 att det ej låter sig göra att i denna tidskrift ens antyda Linnés 

 storartade verksamhet på biologiens alla områden. Men då 

 vi äfven här vilja bringa en anspråkslös hyllning åt det höga 

 minnet af Sveriges störste naturforskare, må det anses lämp- 

 ligt att framhålla hans betydelse för kännedomen om vårt 

 lands djurvärld. 



För mången lekman torde Linné hufvudsakligen framstå 

 såsom »blomsterkonungen». Och det är ju sant, att han 

 mest älskade »Flor^e rike», och att sålunda detta framförallt 

 var hans. Dock omfattade han hela den lefvande naturen med 

 den varmaste kärlek, och detta är ju den första och viktigaste 

 egenskapen, som kräfves af en sann biolog. Den andra är en 

 skarp och vaken iakttagelseförmåga, och den ägde han äfven 

 i fullaste mått. Då härtill kom ett starkt utveckladt skönhets- 

 sinne, är det ej underligt, att hans håg isynnerhet drogs till 

 fåglarnes skara, och att han redan tidigt började studera fram- 

 förallt dessa djur. Deras flykt, deras sång och deras ofta 

 vackra och alltid harmoniska färger gjorde dem för honom 

 tilltalande framför andra varelser. Ofta fmner man uttryck 

 härför såväl i hans rent vetenskapliga arbeten som i hans 

 resebeskrifningar. En följd häraf var ock, att ett af hans först- 

 lingsarbeten kom att behandla de svenska fåglarne. Ett manu- 

 skript af Linnés hand, som är dateradt 1 jan. 1731, men som 



