82 FAUNA OCH FLORA 



och spetsigare än fisktärnans. Särskildt var det i)åtagligt, hur äg- 

 gen varierade, om de lågo i den fria sanden eller i den från hafvet 

 uppkastade, torkade och vissnade tångremsan ett stycke från stran- 

 den; detta hvitnande tångband ligger ungefär 3 ä 4 meter från 

 strandkanten. — »Silfvertärnans > ä.gg variera dock öfver hufvud 

 mindre än fisktärnans. 



Då jag sålunda vill understryka den uttalade satsen, att den 

 dominerande färgen i omgifningar (genom synsensation) påverkar 

 honan under tiden för rufningens början, vill jag emellertid äfven 

 framhålla, att alla fåglar ha benägenhet att bygga och bo som de 

 själfva födts. Om tärnäggen hufvudsakligen följa den förra satsen, 

 så följa t. ex. gökäggen den senare ;"" men bägge kunna väl under 

 en längre tidsrymd tänkas kombinerade. — 



Hvad det efter löjtnant Sandgren meddelade strandpipareboet 

 angår har jag här vid Gotlands kuster flera gånger iakttagit just 

 detsamma; här finnes emellertid alltid småsten i grannskapet. 



Henrik Hassclj^nii . 



En helhvit snöskata 



iakttogs den i nov. 1906 i sällskap med en större fiock vanliga 

 snöskator. Det var i Ödeby, Tynderö socken i Medelpad. Bössa 

 fanns ej till hands, så fågeln fick lefva ostörd, men jag både såg 

 och hörde den på så nära håll, att hvarje förväxling eller misstag 

 är uteslutet. C. G. Sfrokirk. 



Ofverviiitrande bofink. 



En bofinkshane har alltsedan hösten vistats och vistas allt 

 fortfarande vid kemiska institutionens byggnad i Uppsala. Tack 

 vare en där utsatt låda med hampfrö har han kunnat lifnära sig 

 och utan synbart obehag äfven motstått den starka kyla, som rådt 

 den senaste tiden. Muntert hoppar han omkring i snön bland 

 mesar och domherrar och låter då och då höra sin lockton. Ehuru 

 han visserligen blifvit litet mager, tyckes han dock i det hela taget 

 trifvas väl och hvad klimatet l^eträftar godt kunna uthärda detta 

 den återstående delen af vintern. 



Uppsala i februari 1907. Gösta Brohcri:;. 



Missbildad talgoxe. 



En talgo.\e sköts härstädes häromdagen, som hade öfvernäb- 

 ben missbildad, och stark förlängd förbi undernäbben. På under- 

 sidan af den senare förefanns en egendomlig, grojiig, afläkt sub- 

 stansförlust. 



För några år sedan uppehöll sig en vinter i mitt fågelhus en 

 talgoxe med bortskjuten undernäbb. Med öfvernäbb och tunga 

 redde han sig dock någorlunda. 



Visby i febr. 1907. H. C. H—)i. 



' Dessa uppgifter torde vara fullständigt hypotetiska och obevisade. 



Red. 



