ÖO KAUNA OCH FI.ORA 



I Uppsala har iakttagits på nära håll en nästan hvit sidensvans. 

 den hade endast en svag anstrykning af brunt på ryggen och 

 skuldrorna. K. K^ff. 



Något om insektlifvet på ett snöfält. 



De flesta människor tro antagligen, att, da vintern kommit 

 med snö och köld, allt insektlif ute i naturen upphört, men så är 

 ej fallet. Flera öfvervintrande sommarinsekter kunna under varma, 

 soliga vinterdagar iakttagas ute, men det finnes insekter, som bäst 

 trifvas, då temperaturen är omkr. o°. och det är dessa jag här 

 särskildt vill fästa up])märksamheten på. 



I dec. månad var jag flera gånger ute för att iakttaga de in- 

 sekter, som funnos på snön. Målet för mina färder var då några 

 stora öfversvämmade slätter, på hvilka hvarken gräs eller några 

 andra växter höjde sig öfver isen, som var betäckt med jämnt ut- 

 bredd snö. Temp. var omkr. — i °. Min u]:)i)märksamhet fästes 

 först på talrika spindlar af olika släkten, som sakta kröpo på snön. 

 Många lågo dock orörliga med indragna ben, ehuru de dock vid 

 beröring visade tecken till lif. Flera s. k. snömaskar förekommo. 

 Desso IQ — 15 mm. långa, sammetssvarta djur äro larver till flug- 

 baggarna (Cantharis) och träffas stundom i stor mängd på snön. 

 Kn insekt, som vidare ofta förekommer, är den s. k. snöloppan ^ 

 eller hoppstjärten (Achorutes viaticus), som till färgen är svartblå 

 och har en längd af i — 2 mm. Dylika snöloppor, som ha förmå- 

 gan att medelst en särskild inrättning i bakkroppens spets göra 

 ganska långa hopp, påträffade jag allmänt. Jag fann äfven på 

 dessa snöfält åtskilliga i — i,.') mm. länga, svartaktiga kortvingar 

 samt skinnbaggar, myggor och andra insekter. 



Nu ligger den frågan nära till hands: Huru hade alla dessa 

 olika insekter kommit ut på de snötäckta isfälten? Många af dem 

 voro nämligen på minst 40 meters afstånd från gräs och andra 

 växter. Något bestämdt svar ])å denna fråga är mycket svårt att 

 uppgifva. S[iindlarna kunde ju hafva krupit hela vägen, men det 

 är då förvånansvärd!, att de ej stelfrusna blifvit liggande på snön. 

 Antagligt är äfven, att de kunde hafva uppehållit sig i vattnet och 

 vid dettas frysning på något sätt praktiserat sig ofvanpå isen. Kort- 

 vingarna hade troligen kommit flygande, men huru hade då snö- 

 maskarna, som hvarken kunde uppehålla sig i vatten, flyga eller 

 på annat sätt hastigt förflytta sig, kommit ditV Tydligen måste de 

 hafva kommit krypande den långa vägen på snön, och detsamma 

 är väl äfven förhållandet med de öfriga omnämnda insekterna. Vid 

 ett plötsligt inträdande töväder måste de allra flesta således gå 

 drunkningsdöden till mötes, enär de ej kunna hinna att nog hastigt 

 uppnå land. Särskildt väckte det min förvåning att ej pä andra 

 platser träffa några insekter, utan just på dessa för insekterna för- 

 såtliga, snöbetäckta isfält. Da jag en gång i januari månad var 

 ute på samma ställe, ])åträffade jag blott några spindlar. Det var 



* Jfr uppsatsen 0111 dylika djur p. 211 af föregående årgång. Red. 



