64 FAUNA OCH FLORA 



tilltagande ålder utföllo och ej lämnade något spår efter sig. 

 På grund häraf kan man alltså säga, att mastodonterna stodo 

 ett "^teg närmare den centrala däggdjurstypen än elefanterna, 

 ehuruväl afståndet från den ännu var mycket stort. 



Emellertid fanns under mellersta och undre miocentiden 

 i norra Afrika, Europa och Asien en djurform, till hvilken öfver- 

 gången från de primära mastodonterna ligger nära. Denna form 

 (fig. 5) har kallats Tetrabelodon angiist idens, ^ emedan den i under- 

 käken har ett par ständigt kvarsittande betar. Dessa betar 

 eller framtänder sutto tätt intill hvarandra och för att vinna 

 fasthet nog att kunna bära dem var underkäkens symfysdel 

 (d. v. s. midtpartiet framtill, utefter hvilket underkäkshalfvorna 

 sinsemellan sammanväxa) långt utdragen och bildade liksom 

 en ränna. Öfverkäkens betar voro nedåtböjda och divergerade, 

 så att de, när käkarne slötos, gingo utom underkäksbetarne. 

 Betarne hade ej som hos elefanterna blott en lifen hätta af 

 emalj i spetsen, utan voro försedda med ett längsgående band 

 af dylik. Kindtänderna voro äfven såväl talrikare som ock 

 enklare byggda. Såsom ett tillägg i antalet har nämligen kom- 

 mit tvenne mellantänder, prämolarer, som följa efter de tre 

 mjölkmolarerna och framkonmia mellan dem och de tre per- 

 manenta molarerna. Dessa prämolarer hade dock tydligen 

 endast en kort tillvaro och voro redan så att säga på väg att 

 under utvecklingens gång reduceras bort. Den främre af dem 

 var nämligen tämligen rudimentär och dess krona bestod blott 

 af en stor och en liten knöl framtill samt en bakre häl med 

 2 — 3 små knölar. De två främre mjölkmolarerna hade två 

 den bakersta tre tväråsar, som hvar och en bildas af tvenne 

 mer eller mindre förbundna knölar. Molarerna hade tre af flera 

 knölar bildade tväråsar, och den sista af dem hade baktill dess- 

 utom en ganska stor häl med flera knölar. Dessa accessoriska 

 knölar och hälbildningar äro instruktiva, ty det får antagas, 



' Åtskilliga andra ined dem nära befryndade arter af samma släkte ha för- 

 öfrigt beskrifvits från miocena aflagringar i Nordafrika, Europa, Asien och Nord- 

 amerika. Till sistnämnda kontinent inkommo de undre öfre miocentiden. Först 

 fann man där Tetrabelodon i Montana, men senare också i Texas och på andra 

 ställen. 



