6o 



FAUNA OCH FLORA 



att tyngden i samma mån ökats, som om benen varit kom- 

 pakta. Men detta omfång är behöfligt för att bereda tillräck- 

 ligt stor fästeyta åt muskler och senor dels för den tunga sna- 

 beln dels för de väldiga nackmuskler, som kräfvas för att bära 

 det stora af snabel och betar^ tyngda hufvudet. 



Snabeln, detta märkvärdiga organ som på samma gång är så 

 känsligt och så utomordentligt kraftigt, är ju ock ett för ele- 

 fanterna säreget och oumbärligt redskap. Den utgöres af en 

 förening af den utdragna nosen och den likaledes förlängda 



Mg. 5. Genomskärning af skalle af afrikansk elefant. 



öfverläppen. I sitt inre innesluter snabeln en dubbel kanal, 

 de utdragna näsborrarne, som fortsätta i de båda snedt upp- 

 åtriktade näskanalerna. Vid sin bas ha snabelrören en utvidg- 

 ning, en reservoar för vatten, då elefanterna dricka. Detta sker 

 nämligen så, att de insuga vatten i snabeln och dess reservoar 

 och sedan utspruta det i munnen. Ja, elefanterna ta ju äfven 

 snabelns förmåga att användas såsom spruta i anspråk, då de 

 bada, i det de med snabelns tillhjälp begjuta olika kroppsdelar 



' Den afrikanska elefanten har större betar än den indiska. Den största 

 kända bete finnes i Brittish Museum. Den är 10 fot och 2 tum engelskt mått 

 lång och väger 228 engelska skålpund. 



