Ett blad ur elefanternas utvecklings- 

 historia. 



Af Einar Lönnhcrj^. 



(F(')redi"ag vid Kgl. Vetenskapsakademiens årshiVgtid). 



r.^.-:-;'..>-- m|i|^-:gj- gäller ju som en allmän regel, att det ej är 



f" _ ■.. ^^» de vanliga och alldagliga företeelserna, som 

 i.!!!!, -'■;.., ■Pff'!^; ådraga sig mest uppmärksamhet, utan tvärt- 

 j|[ÉÉ|HMttj|^jji^ om det säregna och afvikande. På grund 

 ^^^^"T^mPI häraf torde ock få djur omfattas med ett så 

 iP^^^^;^^;^^ allmänt intresse som elefanterna. De äro 

 ju de största af alla nu lefvande landtdjur. Deras egendomliga 

 skapnad, till hvilken den nutida faunan ej kan uppvisa något 

 motstycke, inristar sig redan i barnens minne och gifver nä- 

 ring åt deras fantasi. Den märkvärdiga snabeln, som i mångt 

 och mycket kan göra samma nytta som en hand och gripa de 

 minsta föremål, men tillika utdela de mest fruktansvärda dråp- 

 slag; betarne, som af djuren kunna användas som de krafti- 

 gaste häfstänger och som lämna det dyrbara elfenbenet; den 

 ofantliga styrka, som elefanterna besitta; deras nästan otroligt 

 stora intelligens; den höga ålder de ofta påstås uppnå, allt 

 detta är egenskaper, som omgifva elefanterna med ett nästan 

 sagolikt skimmer såväl i de fall, då de äro människans under- 

 dåniga och högeligen värdefulla tjänare, som då de äro hennes 

 farliga motståndare eller skadegörare på hennes odlingar. 



Men äfven för den forskande vetenskapsmannen erbjuda 

 dessa djur spörsmål af största intresse. Detta beror därpå, 

 att deras byggnad i många afseenden företer så stora egen- 

 domligheter, att elefanterna intaga en ovanligt starkt isolerad 

 särställning i däggdjurssystemet. Dessutom kunna de uppvisa 



Fauna och Flora l'M7. Haft. 2. 5 



