R. SODERBHRG : OM FISKTÄRNÄGGENS FÄRGER 



17 



En fisktärna hade här format en bale i en tufva af blom- 

 mande starkt gulglänsande Sediini acre, hvari hon nyss lagt 2 

 ägg. De företedde genom sin grundfärg en högst märkvärdig 

 öfv^rensstämmelse med sedumtufvans, hvilket genast ådrog sig 

 uppmärksamheten. Äggens bottenfärg var nämligen gulgrön 

 med en säregen gul nyans, som mycket märkbart återgaf den 

 tettglänsande sedumtufvans, och hvilken jag aldrig kunnat åter- 



Fig. 2. Två fisktärnbon med ägg på ett skär i Vänern. Det öirc redet med 

 det ljusa (pärlgrå) ägget b\ggdt af lat och flyttadt trän det öfre lafbeväxta 

 partiet af skäret upp på mossan för att tydligare visa kontrasten mot boet 

 med de mörka (bruna) äggen, som ligger i sitt ursprungliga läge i mossan. 

 Ett af de tre sistnämnda äggen tivttadt upp ur redet. Man lägge dessutom 

 märke till fördelningen af laf- och mossvegetationen (Parmelia conspersa, 

 Ramalina polvmorpha och Dicranum sp. : R. S — g. toto. 



finna bland hundratals tärnkullar, som legat i den för dem 

 naturliga omgifningen af gräs, mossa eller laf. Sommaren 1906 

 den ^"/j. fann jag emellertid åter på ett skär vid Värmlands- 

 näs ett fisktärnägg i en blommande sedumtutva, och här var 

 öfverensstämmelsen åter lika i ögonen fallande. Ägget är lik- 



Fauna ock Flara 1!I0~. Iliijt. I. 2 



