I'. LÖNNHICKC. : : STICl.LERS SjO-KO» (kUVlINA GlGAs) C) 



matbegär hålla de luifvudet ständigt under \attnet, så att de 

 föga bekymra sig om lit och säkerhet och man kan med en 

 båt eller ock naken simma midt bland dem och utvälja den, 

 sogi man önskar att hämta ur hafvet. Under ätandet företaga 

 de ingenting annat utom att de hvar fjärde eller femte minut 

 höja nosen ur vattnet och blåsa ut luft jämte något litet vat- 

 ten med ett buller, som liknar frustandet eller fnysandet af 

 en häst. Då de äta gå de med den ena foten efter den andra 

 långsamt framåt, så att de dels sakta simma framåt dels gå 

 liksom oxar och kor på bete. Hälften af kroppen, nämligen 

 ryggen och sidorna sticka alltid upp öfver vattnet. Då de äta 

 sitta måsar på deras rygg och plocka af dem lössen, ' som 

 sitta i öfverhuden» — — . Waxell liknar sjö-kornas kropp 

 vid en omvänd holländsk skeppsbåt och säger, att de, när de. 

 beta, gå sakta mot strömmen. Steller omnämner fyra slags 

 alger, som hufvudsakligen åtos af dessa sjö-kor. Där de hade 

 betat flöto massor af stänglar och rotverk af alger i land. När 

 de ätit sig mätta, drogo de sig ut på djupare vatten för att ej 

 öfverraskas af ebben och en del lade sig då på rygg och hvilade 

 i denna ställning. Den stora förbrukningen af föda hos dessa 

 djur gaf sig också tillkänna genom den mängd af spillning, 

 som syntes flyta omkring, där de höllo till. Denna liknade 

 enligt Steller hästspillning »i form, storlek, lukt, färg och alla 

 väsentliga egenskaper, så att den erfarnaste stallknekt måste 

 hålla den för hästgödsel!» Detta gaf anledning till en rätt be- 

 synnerlig hypotes från Steller's sida. Han trodde de första 

 dagarne efter skeppsbrottet på samma sätt, som enligt hans 

 mening >den erfarnaste stallknekt» måste tro, nämligen att han 

 funnit frusen hästspillning. Då han visste, att inga hästar fun- 

 nos på Kamtschatka, inbillade han sig därför, att den kommit 

 från Amerika och slöt sig till att detta land måste ligga nära, 

 då dessa produkter sågo så färska ut". 



' Dessa löss> liksum hvalfisklössen äro en slags kräftdjur, (Ivoiniis, af 

 ampliipodernas ordning. 



'■' Detta ådagalägger SrKLi,HR's stora ovetenhet i geografiskt afseendt, hvil- 

 ken också är en Rirklaringsgriind for lians klander af navigatiirerna, såväl Bhrixc; 

 som Waxf.i.l. 



