E. Lönnberg: ett blad ur elefanternas historia i ii 



molar. Detta ådagalägger ju tydligt, hvilken förmedlande ställ- 

 ning detta djur intog mellan Palceomastodon å ena sidan såsom 

 elefantseriens begynnelse och de ej differentierade däggdjuren 

 å andra. På samma gång som Moeritheriiim visade sig vara 

 primitivare än Palceomastodon med afseende på tändernas antal 

 så var den det äfven med afseende på deras byggnad. Till 

 och med molarerna voro så enkla, att de endast hade 4 knölar, 

 som bildade två ofullständiga tväråsar. Endast ett par fram- 

 tänder i öfverkäken ha blifvit förstorade (och tresidiga) med 

 långa men ej öppna rötter. Det är dessa, som sedermera bilda 



Fig. 1. Skalle af Moeritherium efter Andrews. 



betarne hos de högre typerna af elefantserien. Äfven mot- 

 svarande par framtänder i underkäken äro förstorade. 



Den samtidiga närvaron hos Moeritherium af en så pass 

 fullständig serie af tänder medförde gifvetvis en proportionsvis 

 större sträckning af skallens ansiktsdel, så att denna är nästan 

 dubbelt så lång som hjärnskålsdelen och båda ligga ungefär 

 i samma nivå efter hvarandra och ej den senare upplyftad 

 öfver den förra. Pannbenen voro ganska stora och bildade 

 ett platt tak på hjärnskålens främre del. Allt detta gaf na- 

 turligen en annan typ åt Moeritheriums skalle än elefanternas. 

 Denna åtskillnad betonades än mera genom en annan omstän- 

 dighet, nämligen den, att, ehuru skallens väggar hos Moerithe- 



