i68 



FAUNA OCH FLORA 



bakbenet framåt, så räcker hälleden förbi nosspetsen,^ hvilket ej 

 gäller om någon annan svensk grodart. Från sina närmste 

 samsläktingar (en spansk och en italiensk form) skiljer sig 

 Råna agilis genom sin stora trumhinna, som är minst ^/s af 

 ögats längd och belägen helt nära bakre ögonvinkeln. 



Råna agilis, Långbensgrodan. För första gången funnen 

 i Sverige 7'^ 1907. 



Bakbenens stora längd hos Råna agilis beror isynnerhet 

 på skenbenets längd, som är betydligt större än lårets. Till 

 följd häraf skjuta hälarne öfver hvarandra, om benen hopläg- 

 gas. Simhuden på bakfötterna är väl utvecklad, men lämnar 

 den yttersta eller de båda yttersta lederna af fjärde tån fria. 

 Metatarsalknölen på bakfotens innerkant är oval och ganska 

 stor, så att den utgör en tredjedel till hälften af innertåns längd. 



' Grodans rygg måste naturligtvis samtidigt hållas rak, eljes får man ett 

 felaktigt utslag af experimentet. 



