En för Sverige ny snäcka 



Helix (Helicella) obvia Hartm. 



har förliden sommar 1906 funnits i ett betfält vid Helsingborg 

 af Konservator H. Muchardt, som benäget öfverlämnat den- 

 samma till Riksmuseum. 



Helicella (Helix) obvia (Z.) Hartmann: Erd- u. Siisswasser-Gastero- 



poden, B. I, p. 148, tab, 45. 

 Helix candicans (Z.) Pfeiffer: Wiegm. Arch. I, p. 228. 

 » neglecta Hartm.: Sturm, Fauna VI, 7, t. 9. 

 » ericetorum Held: Isis, 1836, p. 274. 



» » Steix: Schnecken u. Musch. d. Umgeg. Berlins. 



(Obvius = lätt åtkomlig; candicans = som är hvitaktig.) 



Djuret litet, smutsigt hvitt, med tvenne gråaktiga streck 

 på ryggen; öfre trefvarne mörkgråa. Kärlekspilar 2, nära 4 \'2 

 mm. långa, mycket fma, nästan raka, småningom afsmalnande 

 till en spets utan kanter (Bielz). 



Skalet vidt, perspektiviskt, men vid mynningen mindre 

 vidgadt nafladt, nästan skifformigt, nedtryckt, med föga eller 

 icke alls konvex spira; fast med porslinsartad, glänsande yta, 

 å de första vindningarna regelbundet, tätt och fint, sedan 

 oregelbundet och otydligt strimmadt eller nästan slätt, än med 

 starkare, oregelbunden, än med ytterst fin och tät spiralskulp- 

 tur, hvilken ofta endast fläckvis kan iakttagas eller ganska 

 ofta försvinner, sista vindningen i synnerhet å undre sidan 

 med oregelbundna, mer eller mindre tydliga, gropartade in- 

 tryck; rent hvitt (sällan något gulaktigt), för det mesta teck- 

 nadt med djupt mörkbruna, icke sällan svarta, ofta afbrutna 

 eller i fläckar upplösta, genomskinliga, till munsömmen ej fullt 



