2 28 FAUNA OCH FLORA 



kolonier i Afrika, Indien, Nya Guinea, Australien etc. men de kring- 

 gås alltför mycket och äro pä somliga ställen såsom t. ex. i Kongo 

 åtminstone för de raakthafvande en död bokstaf 



Rudolf Söderberg: Hornbori^asjiuis FagcUif. Arkiv för Zoologi. 



Bd 4, N:o i. 1907. 



Hornborgasjön är en af vårt lands mest omtalade platser i 

 ■ornithologiskt afseende, likväl har det hittills saknats en samman- 

 fattande redogörelse för sjöns fågelfauna. Nu är denna brist dess 

 bättre aflijälpt och på ett synnerligen förtjänstfullt sätt genom förelig- 

 gande arbete, som är utfördt med den kärlek till ämnet och den 

 samvetsgranna kritik, som en dylik sak kräfver. För hvarje vän af 

 vår inhemska fågelvärd torde därför R. Söderbergs ifrågavarande 

 afhandling vara välkommen. 



Arvid Frisendahl: Om Fäi^^clfaiiuan i Södra A^orrhotfoi. Arkiv- för 



Zoologi. Bd. 4, N:o 2. 



Denna lilla uppsats meddelar en hel del notiser af intresse an- 

 gående fågelfaunan i Södra Norrbotten särskildt kring Lule elfs 

 nedre lopp. Tyvärr har ett ganska stort antal tryckfel af föif. vid 

 korrekturläsningen af namnen ej beaktats. 



Breflåda. 



Den frågan har insändts: > Bygger strandskatan någonsin bo?» 



Till svar härå tillåta vi oss öfversätta följande ur en artikel i »The Field» 



<N:o 2844 7 juni 1907 af J. W Bnnd: Strandskatans bo, ehuru af 



enklaste beskaffenhet, är icke desto mindre märkligt. För det första om dess 

 läge är på klippgrund eller annan hård mark, väljes en naturlig fördjupning. Om 

 äggen, hvila på grus eller jord, göres först en grund ' uppkrafsning> ej sällan 

 för liten för fiigelns volym. I sistnämnda fall mäter »uppkrafsningen> 5 till 8 

 {engelska) tum i diameter, men på klippgrund — — — är den utvalda hålighe- 

 ten ofta aflång, fyrkantig eller till och med halfmånformig, ibland blott mätande 

 2'/j till 3 tum på smalaste stället — ej mer än 5 på vidaste under det att läng- 

 den når från 5 till 9 tum. I sådana fall har jag sett äggen lagda i rad och då 

 fördjupningen var mycket liten, nästan i en pyramid. Den egendomliga fodrin- 

 gen eller stenläggningen inlägges nu, vanligen små tunna och ofta hvassa skärf- 

 var af berget, skifferbitar, skal eller småsten fmt och nätt ordnade. De största 

 bitarne äro sällan öfver 2V-' tum långa och 1 tum breda och variera från denna 

 storlek till små skärfvor och bitar af en ärtas storlek. Jag minnes ett bo, som 

 påminde om någon rar gammal mosaik utplockadt som det var med alternerande 

 röda och hvita stenskärfvor, och i ett annat såg jag åtskilliga bitar af kork. I 

 somliga bon finnas små tuivor af trift (Armeria elongata) med blommor och allt, 

 eller andra hafsväxter. Men jag har undersökt en del bon, som uteslutande voro 

 sammansatta af detta material, torrt gräs eller tofsar af långa grå klipplafvar under 

 det att då och då pärlor» af får eller kaniner voro medtagna Vid andra till- 

 fällen läggas äggen på bara jorden, klippan eller en bank uppvräkt af liafvet utan 

 minsta spår till bo eller ens uppkrafsning. Dessa ägg ha troligen lagts i bråd- 

 ska. Mycket ofta träffas åtskilliga falska bon nära intill de äkta, men dessa äro 

 sällan så noga sirade med stenskärfvor eller andra prydnader». 



