124 FAUNA OCH FLORA 



inom en viss ram. En sak blir det sedan att afgöra, huruvida 

 dessa traktatsbestämmelser äro lämpligt affattade. Vid de in- 

 ternationella underhandlingarne synes ifrån början en trång- 

 bröstad utilitetssynpunkt ha gjort sig dominerande. Förhand- 

 lingarne fördes blott om »för jordbruket nyttiga fåglar», och 

 härom hade de värda ombuden tydligen föga kännedom, för- 

 utom det att den frågan öfverhufvud taget i många afseenden 

 ej ännu är utredd. 



Från naturskyddssynpunkt är det emellertid ej nog med 

 att blott så kallade »nyttiga» fåglar och djur skyddas, utan 

 allt i naturen lefvande och dödt, som ej direkt står i strid 

 mot eller skadar vår kulturutveckling, bör skyddas och vårdas 

 i den mån som detta är förenligt med en rationell hushållning, 

 Hvad vi behöfva är alltså en allmängiltigare lagstiftning, och 

 hvad vårt lands fauna angår, kan detta ej ske med mindre alla 

 stadgar och förordningar om jakt och hvad därtill hörer få 

 undergå en grundlig omarbetning, såsom redan för två år sedan 

 kraftigt betonades af Kgl. Vetenskapsakademiens Naturskydds- 

 kommitté. Densamma yrkade äfven på »lämpligt skydd af lag» 

 för »alla fåglar, som icke äro skadedjur». Häri kan hvarje 

 vän af Sveriges natur instämma, och det är att hoppas, att 

 naturskyddsfrågan, som nu stått på dagordningen sedan år 

 1904, måtte omhändertagas och ändtligen lösas inom en snar 

 framtid. 



