120 FAUNA OCH FLORA 



på dubbelhöfdade ormar från Nordamerika. Dessa exempel 

 omfatta åtskilliga olika arter. I ett fall hade i en och samma 

 kull af den vanliga svarta amerikanska snoken (Bascanion con- 

 strictor) träffats ej mindre än tre missfoster, hvilka alla hade 

 två hufvuden. Hos ett af dessa exemplar voro båda hufvudena 

 fullt utvecklade, hos de andra var detta ej i samma grad fallet, 

 utan de hade t. ex. blott 3 ögon. En vattensnok af arten Tro- 

 pidonotus sipedon funnen i Massachusetts hade ej blott två 

 hufvuden utan äfven två stjärtar. Vidare omtalas tvehöfdade 

 exemplar af ett par arter besläktade med vår släta snok näm- 

 ligen »king snake» (Ophlbolus getuliis) och »milk snake» (O. 

 doliatiis triangiiliis). Ett exemplar af den senare arten upp- 

 gifves ha varit »2'/l' fot» långt. Eljest är det vanligen blott 

 unga exemplar med denna slags missbildning, som anträffats. 

 En tvehöfdad »spreading adder»' (Heterodon platyrhimis) var 

 t. ex. blott »6 \ 2 tum», och ett par tvehöfdade gräsormar voro 

 också blott ungar liksom den huggorm, som först gifvit uppslag 

 till detta meddelande. 



Det är troligen svårigheter vid näringsupptagandet, som 

 hindrar tvehöfdade missfoster att nå någon större ålder och 

 de förgås antagligen i regel ganska snart. Om båda hufvu- 

 dena äro fullt fria från hvarandra och ha hvar sin särskilda 

 hals, så att de sålunda kunna utan hinder från det andra huf- 

 vudet gripa födan, då går det lättare för djuret att hålla sig 

 vid lif och tillväxa. Hos det ofvan omtalade 2V2 fot långa 

 exemplaret af Ophlbolus dollatiis var tudelningen 5 — 6 tum lång, 

 och detta torde kunna förklara, att den kunnat tillväxa. Än 

 bättre utrustad i det afseendet var en liten sumpsköldpadda af 

 släktet Chrysemys, som under ett års tid hölls i akvarium i 

 Indiana. Hon hade ej blott två hufvuden utan äfven två fullt 

 fria halsar. Följden häraf var att hvardera hufvudet oberoende 

 af det andra kunde gripa köttstycken, insektslarver, grodlarver 



^ Denna orniart kallas så i Nordamerika, emedan den, då den utsattes för 

 fara, breder ut hufvudet och blåser upp kroppen för att se så giftig och farlig 

 ut som möjligt för att skrämma, ehuru den är alldeles oskadlig. 



