Tonfiskar och Makrillar. 



iSe planschen.) 

 Af Einar Lönnberg. 



I iskarne förete allt efter sitt lefnadssätt en myc- 

 ket stor mångfald af former. De, som till- 

 ju"->imi bringa sitt lif vid eller kanske nedgräfda i 

 botten eller smyga kring gömda bland tång 

 och andra växter böra ju ha en annan skap- 

 nad än de, som simma omkring i det öppna 

 vattnet. I senare fallet är ju snabbhet i rörelserna af största 

 betydelse både för att fiskai-ne må kunna fånga sitt byte och 

 för att de skola kunna undgå sina fiender. Till följd häraf ha 

 dessa fiskar, som nästan ständigt äro i rörelse, erhållit en 

 kroppsbyggnad, som är tillpassad till att kunna drifvas fram 

 genom vattnet med fart och med lätthet. Den skapnad, som 

 kräfves för dylikt ändamål, är mer eller mindre spolformig med 

 den främre ändan af spolen något kortare än den bakre. Huf- 

 vudet bör vara tillspetsadt framtill och fast hopgjutet med 

 kroppen, då det ju bildar den stäf, som skall bryta fram ge- 

 nom vattenmassorna och bereda plats för kroppen. Största 

 tjockleken af kroppen bör enligt teoretiska beräkningar, för att 

 underlätta framträngande genom vattnet, vara belägen på ett 

 afstånd från framändan af omkring 36 procent af hela kropps- 

 längden. Bakom denna den tjockaste delen af kroppen bör 

 afsmalnandet ske på ett sådant sätt, att fri passage gifves för 

 det undanträngda vattnet, och detta vinnes, om kroppens kon- 



Fauna ocli Flora 1007. Haft. 5. j^ 



