2 14 FAUNA OCH FLORA 



Smärre meddelanden. 



Föder ekorren mer än en kull ärligen? 



Om ekorrens familjeförhållanden lämnar den svenska zoologiska 

 litteraturen ganska olika uppgifter. Särskildt om svaret på ofvan 

 framställda fråga synes ej full enighet råda, och till någon visshet 

 torde man ej ens ännu ha kommit i denna punkt, trots att det gäller 

 en så allmänt bekant och lätt iakttagen djurart som vår vanliga 

 ekorre. 



»I sydliga trakter (af vårt land),» säger Nilsson, •> skola de van- 

 ligen forti)lanta sig två gånger om året, i de norra trakterna lärer 

 detta sällan inträffa, och blott i mycket heta somrar. £n af mina 

 bekanta har under den heta sommaren 1S34 uti september månad 

 skjutit en dräktig ekorrhona i Upland, hvilket där ansågs högst 

 ovanligt. Eljest föder honan vanligen i maj eller juni månad 3 — 4 

 ungar — — — och daggar dem 3 — 4 veckor.» 



Lilljeborg uppgifter däremot, att halfvuxna årsungar anträffats 

 vid Upsala redan i april, och anser, att de varit födda i början af 

 månaden, och att parningen således inträffat i februari. Han upp- 

 ger därför som sannolikt, att 2 — 3 kullar läggas årligen. Kolthoff 

 är emellertid böjd för att antaga endast en kull ärligen, och anför 

 som skäl härför, att nästan hvar hona, som fälles i mars eller ai)ril 

 är dräktig, medan man sällan anträffar dräktiga honor under andra 

 årstider. Men han lämnar frågan oafgjord, huruvida honor med 

 ungar, som anträffas höst- och vintertid, ha försenat sig eller äro 

 mödrar till en andra kull. 



Det är ett liknande sent fall af dräktighet i september, som 

 Nilsson omtalar, som här åter bringat frågan på tal. Den 11 sep- 

 tember i år sköts nämligen af kand. E. Jonsson i närheten af Flen 

 (Södermanland) en ekorrhona med omkring 14 dagar gamla foster. 

 Visserligen äro dessa båda kända sena fall inte mycket att bygga 

 på, men sammanställda med några iakttagelser, som jag är i tillfälle 

 att meddela, kanske de med någon grad af sannolikhet kunde sägas 

 tala för antagandet, att två kullar åtminstone stundom förekomma. 



I Västergötland ha ekorrbon med nyfödda ungar anträffats den 

 2 maj i8q7, bon med stora, nästan fullvuxna sådana den 31 maj 

 1892, 8 juni 1895 "^"^'^^ 15 J"-^"! 1898. Den 25 juni 1898 sköts två 

 ekorrar, gamla individ, hane och hona, som bebodde samma bo. 

 Dessutom fällde jag i Skåne den 10 december förra året ett par 



