Några däggdjursfossil från Skåne. 



^^^^^^^Jj^p ännedomen om vårt lands djurvärld i forna 

 ^^^^^^ ^p fcj tider är ännu alltjämt mycket bristfällig. 

 I^;^^^^^^^^ Hvarje fynd, som kan meddela någon ny upp- 

 1*^"^^*^^'^^^^^; lysning härom, är därf()r välkommet. De här- 

 \ ^!l'"j:^^'>ij: i nedan afbildade fossilen tillhöra Hälsingborgs 

 i.^^.......r:^. J^;- museum och konservator Muchardt har om 



dem benäget meddelat följande: 



»Renhornet (1) hittades i sommar i Andrarums socken 

 i södra Skåne under torfupptagning. Hornet låg alldeles på 

 mossens botten mellan grus och torflagret. En del andra ben- 

 fragment af samma djur anträffades också, men de voro så 

 porösa, att de genast föllo sönder. I närheten af dessa ben 

 hittades några tänder af vildsvin enl. bestämning af kand. N. 

 Rosén i Lund.- — Längden af hornet mätt längs bågens ut- 

 sida är ungefär 94 cm. Om man därvid besinnar, att detta 

 endast är själfva hornstången, som föröfrigt torde ha varit 

 ännu något längre och sedan därtill hornkronans taggar skulle 

 ha kommit, inses lätt, att denna ren haft betydligt kraftiga horn. 

 Omkretsen strax ofvan ögontaggen är ungefär 14^ 2 cm. och 

 hela stången är ganska grof, så att dess omkrets ingenstädes 

 understiger 11 cm., men vanligen öfverstiger 12 cm. Det är 

 något mindre än det renhorn, som omnämnes p. 224 af denna 

 tidskrifts förra årgång från Skönebäck, Skui-up, men formen är 

 ganska lika. 



Om verkligen de omtalade vildsvinständerna skulle ha le- 

 gat på samma nivå som renlämningarne, skulle detta tyda på, 

 att renen kvarlefvat i Skåne un.der ganska lång tid och till 

 dess att en högst väsentlig klimatförbättring inträdt, för så 

 vidt ej af en tillfällighet svintänderna kommit till en lägre nivå 



