l6o FAUNA OCH FLORA 



i två färggrupper, emedan de ej skarpt framstå mot den mörkt 

 olivgröna bottenfärgen.» 



»Om dagen lämnar honan gerna boet och flyger kring 

 öfver vattenpölarne eller vandrar öfver den smältande isen 

 plockande upp insekter och ofta halkande på ett lustigt sätt. 

 Men under den soliga arktiska natten äro de rosenmåsar, som 

 anfalla en ett stycke från alla kolonier utan undantag hanar.» 



»Rosenmåsen kan knappt kallas en fredlig fågel, ehuru 

 tärnorna vanligen börja grälet, ty den är alltid färdig att slåss, 

 om den utmanas. Vanligen hinner tärnan flyga från sin mot- 

 ståndare, men jag har sett rosenmåsen ta den i flykten och ge 

 den en försvarlig omskakning. En gång såg jag en rosenmås- 

 hona störta sig öfver en oskyldig lappsparf, som passerade, 

 men hon var nervös, emedan jag just undersökte hennes bo.» 



»Om någon inkräktare besöker en koloni, flyga måsarne 

 öfver dess hufvud och skräna, men äro vida mindre buller- 

 samma och ängsliga än tärnorna. Om besökaren sätter sig, 

 bli de snart lugna och honorna lägga sig på sina ägg till och 

 med på 30 — 40 m. afstånd och förråda sålunda, hvar de äro. 

 Om man närmar sig boet, flaxa båda föräldrarne öfver ens 

 hufvud, men komma ej närmare än 15 — 25 m. Hanen är van- 

 ligen tyst, men honan skränar och har alla slags läten — 

 ibland de vanliga »kiaoo, kiaoo, kiaoo; miau, miau, viau, viau; 

 trrrrr»; ibland de äkta måslika »kwa, kwa, kwa» eller äfven 

 tärnlika »Ti, Ti, Ti — kwa, iu — allt med mycket växlande be- 

 toning. Har man passerat boet 20 — 30 steg, sätter sig honan 

 och ser efter, om äggen äro kvar. Endast vid ett tillfälle sedan 

 jag hade tagit äggen, förföljde hon mig på nära håll, till dess 

 jag lämnat kolonien. Det var en starkt färgad och tydligen 

 mycket gammal fågel.» 



»Rosenmåsen och dess ägg äro för små för att uppsökas 

 af lamuterna och tschutcherna på deltat och verkliga roffåglar 

 äro sällsynta där. Men äggen förstöras ofta af de talrika lab- 

 barne och jag har en dag (d. 30 juni) sett två spetsstjärtade 

 labbar, som försökte taga rosenmåsen själf.» 



