EN FÖR SVERIGE NY SNÄCKA 1 73 



Af XerophilagTLippen liar förut i Sverige endast påträffats 

 en art, Helix (Striatella) strlata Miill., var. Nilssoniana Beck, 

 som talrikt förekommer på Öland inom Resmo och Vickleby 

 sockna.r samt vid Borgholm. Den upptäcktes år 1822 af seder- 

 mera Professor B. F. Fries och bcskrefs af Nilsson i hans 

 Hist. Moll. Suec, men fördes af honom oriktigt till H erice- 

 torum. 



Den verkliga H. ericetorum Miill. är däremot funnen i 

 några exemplar i Danmark på Sjaelland och Jylland. Hvart 

 och ett af de tre skandinaviska länderna hafva således hittills 

 haft att uppvisa hvar sin olika Xerophila-art. 



Att förekomsten af det nu i Skåne vid Helsingborg funna 

 exemplaret, som är absolut lika exemplar i min samling från 

 Wiirzburg, jämväl beror på insläpning, förmodligen med plan- 

 tor, spannmål e. d., är utom allt tvifvel, liksom att anledningen 

 till samma arts förekomst i Norge och H. ericetorums i Dan- 

 mark är densamma. 



H. obvia har, såsom äfven af ofvan anförda synonymer 

 framgår, oupphörligt förväxlats med H. ericetorum Miill., som 

 äfven tillhör undergruppen Helicella och som onekligen står 

 densamma ytterst nära. Att de äro skilda arter, torde dock 

 vara otvifvelaktigt och framgår äfven af deras ofvan angifna 

 geografiska utbredning. 



De hufvudsakliga särtecknen äro följande: 



H. ericetorum har en betydligt vidare och särskildt vid 

 mynningen mera vidgad nafvel, vindningarna äro rundare och 

 ofvan mera hvälfda, den sista vindningen är framtill vid myn- 

 ningen nedböjd, ej endast såsom hos H. obvia långsamt ned- 

 stigande; skalet är mindre fast, ej porslinsliknande, grundfärgen 

 gulhvit och banden äro mera genomskinliga, ljusare, lefver- 

 färgade, aldrig svartbruna och icke afbrutna eller upplösta i 

 fläckar. Djuret är gulhvitt med tvenne brun-, ej gråaktiga 

 streck på ryggen. Kärlekspilarna äro hastigare tillspetsade 

 och mera böjda. 



Adolf d'ALlly. 



