lyS FAUNA OCH FLORA 



den ej fullbordad. På afstånd verkade hufvudet visserligen brunt, 

 men på nära håll visade det sig fortfarande spräckligt. En vid 

 Landskrona den 14 april nedskjuten fågel var ännu betydligt ruggig 

 i hufvudet med en mängd kvarsittande hvita fjädertoppar. (Fågeln 

 finnes kvar i min samling.) Först i slutet af april syntes fällningen 

 vara fullbordad. 



Ledsamt nog var jag ej i tillfälle att under a\n-\\ månad på 

 nära håll iakttaga ungfåglarnas fällning, men ännu de sista dagarna 

 i mars kunde ingen färgförändring å hufvudet upptäckas. Angående 

 färgen på ben och niibb torde böra anmärkas att flertalet ungfåglar 

 saknade allt rödt på dessa delar samt att de gamlas färg var be- 

 tydligt blekare på vintern. 



En i december skjuten ung skrattmås hade näbbet gulaktigt 

 med svart spets och benen grågula. 



Af fågelfynd under vinter och vår frän Landskrona torde föl- 

 jande kunna vara af intresse. 



En ^i^^rå häger (Ardea cinerea) J* juv., skjuten å ön Gråen utanför 

 Landskrona januari 1907. 



En RörJwua (Gallinula chloropus) ^ ad., skjuten å Gråen den 30 

 dec. igo6. 



En Skäggdopping (Podiceps cristatus) $ ad., skjuten utanför Gråen 

 [4 jan 1 907. 



En Storskarf (Phalacrocorax carbo) J^ juv., skjuten utanför Hven 

 november 1906. 



Svan (nästan uteslutande sångsvan) samt dykänder uppehöll© sig i 

 ofantligt stora flockar i Lundåkrabukten under vintern. Dyk- 

 änderna utgjordes hufvudsakligen af knipa och vigg, mest ung- 

 fågel, men påträffades bland dessa äfven brunand (en ^ ad., 

 skjuten i hamnen), bergand samt sjöorre (en ungfågel skjuten 

 vid fyren). 



Prutgäss skötos då och då intill jul, men observerades ej senare. 



Smålommen var vid västliga vindar mycket vanlig ända in i hamnen. 



Storlom torde nog funnits, men såg jag ingen skjuten. 



Sillgrisslor och tordiniilar ganska talrika, men fobisgrisslan ej iakt- 

 tagen. 



Sidensvansen uppträdde i ett par mindre flockar i Stadsparken, men 

 försvann snart. 



Korpen uppträder tämligen stationär vid Säbyholms gård, men syntes 

 förra sommaren ej haft ungar där. 



Järnsparfven häckar nu med åtminstone 3 par i den exercisfältet 

 omgifvande granplanteringen. 



Rörsångaren är, såsom äfven Nilsson i sin fauna uppgifver, talrik i 

 citadellgrafvarna vid Landskrona, ehuru vassarna äro både 

 smala och glesa. Han synes anländt i år ganska sent, först 

 den 7 juni observerade jag honom, men då i omkring 10 par. 



