252 FAUNA OCH KLOKA 



blefve mer och mer komplementär till det inverkande ljusets 

 färg. 



Af det föregående blir det nu förklarligt, hvarför grönalger 

 icke anträffas å djupen, utan endast rödalger. De gröna al- 

 gerna återfinnas endast i den öfre zonen, emedan det röda 

 ljuset, som dessa absorbera, redan på ganska ringa djup ut- 

 släckes. De röda och bruna algerna kunna åter i den öfre 

 zonen växa tillsammans med de gröna, emedan vid ytan äfven 

 finnas de ljusstrålar, som dessa absorbera. De röda algerna 

 kunna slutligen nedtränga djupast, emedan de hafva färg, som 

 sätta dem i stånd absorbera det ljusslag, som där är förhär- 

 skande nämligen blått. 



Men huru passar denna Enghlmanns teori ihop med den 

 gängse uppfattningen, att grönt färgämne, klorofyll, äfven in- 

 går i de röda och bruna algerna och där endast täckes af 

 de röda och bruna färgerna? Och hvarför är da hela land- 

 floran grön, då ju den likaså gärna kunde vara röd, brun o. 

 s. v.? Hvad den första frågan beträffar, så saknas icke stäm- 

 mor, som yppat tvifvel på den uppfattningens riktighet och ))y- 

 ligen har den österrikiske växtfysiologen Molisch undersökt 

 färgämnet hos åtskilliga brunalger med det resultatet, att det 

 är högst osäkert om i den 1 ef van de brunalgcellen verkligen 

 klorofyll också förekommer. I den lefvande cellen förekommer vis- 

 serligen ett klorofyllet kemiskt mycket närstående färgämne, 

 som lätt kan öfverföras till klorofyll, men icke klorofyll själft. 

 Det skulle således verkligen finnas flere assimilationsfärgämnen. 

 Hvarför slutligen landfloran är enbart grön, är däremot mera 

 svårförklarligt. Visserligen har växtfysiologen Stahl framkas- 

 tat den tanken, att klorofyllet vore just det pigment, som 

 starkast absorberade de energirikaste, för ögat synbara strålarna 

 lika som äfven dem, som i atmosfären under alla förhållanden 

 vore säkrast att påräkna. A andra sidan har dock denna 

 Stahls teori ännu icke fått allmänt erkännande. 



Om vi nu alltså måste antaga, att ljusslaget spelar en stor 

 roll vid hafsalgernas fördelning i regioner, är då den Berthoi.d- 

 Oltmanns teorien oriktig? Naturligtvis icke i den meningen. 



