NATUK.SKYDDS1'RAGAN 



25' 



»Intresset för naturen i dess ursi)runglighet och olika lifs- 

 yttringar tillhör emellertid icke uteslutande vetenskapsmännens krets. 

 Kärleken till naturen är tvärtom, särskildt i våra tider, synnerligen 

 allmän och förenar sig med det vetenskapliga intresset i ett kraf 

 pä skydd för naturen i dess ursprunglighet. Det är en gammal 

 erfarenhet, hurusom t. ex. fågellifvet i en sjö eller vid en strand, 

 märkligare grott- och klippbildningar, storvuxna eller egendomligt 

 hildade träd, förekomsten af särskilda, af folk|)oesien omhuldade 

 växtarter o. s. v. kunna blifva föremål för ett sa allmänt intresse 

 inom en ort och sä bidraga till platsens allmänna stämning och 

 skaplynne, att ett skydd mot förstöring och skadegörelse framträder 

 såsom ett önskemål af samhällelig betydelse. Härmed har man 

 kommit öfver pä den csfcfiska syiipiDiktcii. Denna synpunkt har 

 man i vissa länder utsräckt så långt, att man icke blott kräf\er 

 själfva naturföremålets fredande på grund af dess skönhetsvärde 

 och den trefnad det bereder utan också fordrar förbud mot åtgärder, 

 som kunna verka störande för skönhetsintrycket såsom anbringande 

 af reklamtatior, upi)förande af vanprydande byggnader o. s. v. 



Slutligen må nämnas, att litet hvarstädes förekomma natur- 

 föremål, vid hvilka sägner, historiska minnen eller folkliga plägse 

 der äro fastade. Dessa kunna från naturvetenskaplig och estetisk 

 .synpunkt sakna allt intresse. De äro icke naturmimiesmärken i van 

 lig mening men deras skyddande kan likväl med fog ifrågasättas. 

 Den synpunkt, från hvilken sådana föremål förtjäna uppmärksamhet 

 är en historisk cUcr kiilfiirhistorisb.i' 



De lagstiftningsåtgärder, som i främmande länder föran- 

 ledts ur dessa tre bevekelsegrunder: en naturvetenskaplig, en 

 estetisk och en historisk, hänföra sig i allmänhet till allra se- 

 naste tiden eller tiden från 1900-talets början. I många län- 

 der har man ännu icke hunnit ägna frågan någon vidare upp- 

 märksamhet. 



Hvad till en början Norge angår, lär man endast tänkt 

 sig möjligheten att såsom nationalpark afsöndra ett intressant 

 skogsområde vid Röras samt en dal i Finnmarken, båda till- 

 hörande staten. Äfven uppgifves det, att en del sällsynta Dovre- 

 växter varit föremål för skyddsanordningar. Den vackra Skjegge- 

 dalsfor"sen i Hardanger har genom Norska turistföreningens 

 försorg blifvit friad från eventuella industrianläggningar. 



I Danmark ha olika naturvetenskapliga föreningar tillsatt 



