SMÄUKli MliDDl-XANDIiX 



i den vägen förut setl.- l'>tt af dessa exeiiiplar upijsändes därför 

 till Riksmuseum lör bestämning och visade sig vara en larv af den så 

 länge ej obser\eradc lökgrodan. Då Riksmuseum ej förut ägde någct 

 svenskt exemplar af tlenna art, uppinanatles konservator Muchardi' 

 att söka insamla nägra tlera dylika djur och helst äfven om möjligt 

 infånga tn vuxen lökgroda. Några dagar senare lyckades han ock 

 i sällskap med docenten S^ion Bkngtsson att infånga 12 lar\er af 

 lökgroda ])å nämnda lokal. I href meddelar konservator MiiHARirr 

 ytterligare härom: »Larverna förekomma ej sällsynt, utan tvärtom i 

 mängd i lagunerna, men på grund af den stora mängd \ass, som 

 finnes där, är det nästan omöjligt att få tag i djuren. Vidare ligga 

 de nedgräfda i gyttjan, så att det är besvärligt att skaffa Hera nu». 



Östersjöns stiirsta torsk 



för sä vidt hittills är kiindt fångades af fiöhandlarcn hr Eric Tjäder 

 den 10 sept. i ar och öf\erlämnades af honom gocHu-tsfullt till Riks- 

 museum, där den nu är upi)Stoppad. Om fångsteti, som hade ett 

 visserligen enkelt men mindre alldagligt förlopp, har hr 'l'jäder be- 

 näget meddeladt följande: »Jag seglade med Direktör Carl Smitt å 

 hans jakt > Venus». Vi hade gått till ankars i en djup lång vik af 

 Vindön vid Elgöfjärd och fingo på morgonen se fisken ligga och 

 tumla i vattenytan nära land. Vi grepo den i stjärten och fingo 

 den upji i jollen>'. — — — I rät linie från nosspetsen till stjärt- 

 fenans hakkant mätte den i det närmaste 122 centimeter (mätt längs 

 sidan blir måttet naturligtvis något större). Enligt uppgift af hr 

 Tjäder steg vigtcn till i.S'/i kilo. 



Den före detta fynd största kända torsk från Östersjön fångades 

 vid Vermdön i dec. 1906^. Den mätte nära 114 cm., men var 





helt olika i kro])psform, i det att den var mycket smalare och i 

 synnerhet var dess stjärtsjjole mycket utdragen och spenslig. Stjärt- 

 spolens minsta höjd var nämligen blott 3.; procent af kroppsliingden, 

 under det att den hos en normal torsk är 4,3 procent. Den nu om- 

 förmälda torsken har ett mera normalt utseende med en minsta höjd 

 af stjärtspolen belöpande sig till 4,1 procent af kropi)slängden. Men 

 i ett par andra fall afviker denna torsk från vestkusttorsken och 

 visar sig vara skapad som en Östersjötorsk. Detta framträder i 

 synnerhet med afseende på bukfenornas läge. Dessa sitta hos äldre 

 och större torskar längre fram än hos yngre, men dessutom hos en 

 Östersjötorsk projjortionsvis längre fram än hos en Nordsjötorsk af 



' Se »Svensk hiskcritidskrilt^ 6 ilrg. 19.17 p. 24. 



