OM LJUSKTS INKI.YrANDK \\\ HAKSAI.tlKRNAS FORDP.I.N IN(; 247 



mail, att denna indelning icki' i allo IkHI streck, i det att i de, 

 högre regionerna ofta regelbundet förekommo alger af färger, 

 som man efter Örsteds regionsfördelningslag egentligen ej 

 borde vänta där, utan först djupare ner. 



^ Enligt vår nuvarande kunskap om algernas vertikalutbred- 

 ning förhåller det sig så, att i alla haf de gröna algerna hafva 

 sin hufvudutbredning inom de öfrc regionerna (den s. k. lito- 

 rala zonen), men där förekomma också normalt talrika bruna 

 och röda alger. Endast undantagsvis påträffas gröna alger 

 nedanför litoralzonen. De bruna algerna äter hafva sin huf- 

 vudutbredning inom den litorala zonens djupare belägna delar 

 samt ännu längre ner i den s. k. sub litorala zonen, i hvars 

 öfre regioner de ofta bli förhärskande så som t. ex. i Ishaf- 

 vet, där på 10 — 15 m. djup vegetationen bildar rent af skogar 

 af brunalger. Men röda alger förekomma äfven talrikt i de 

 regioner, där brunalgerna na sitt maximum. På större djup 

 påträffas brunalger däremot ej, utan består vegetationen där 

 — om det finnes någon uteslutande af rödalger. Däri ra- 



der det nämligen en allmän öfverensstämmelse i alla haf, att 

 endast röda alger bilda vegetationen på de djupaste bevuxna 

 platserna och i Medelhafvet t. ex. kunna dessa befinna sig t. o. 

 på ett djup af öfver 100 m. Öfverensstämmer således vår nu- 

 tida uppfattning af hafsalgernas vertikalutbredning icke allde- 

 les med den ÖRSTED'ska regionindelningen, enligt hvilken alger 

 af olika färg voro livar för sig bundna vid en viss region så 

 är det å andra sidan fullt uppenbart, att det dock i hvarje fall 

 äger ett eamband rum mellan hafsalgernas utbredning och de- 

 ras färg. Detta samband kan karaktäriseras så: i den öfver- 

 sta regionen förekomma alger af alla färger; sen upphöra grön- 

 algerna och endast bruna och röda utgöra vegetationen ; 

 slutligen sluta äfven brunalgerna upp och de röda behålla en- 

 samma fältet så långt ned, som den rödvuxna vegetationen öf- 

 ver hufvud taget sträcker sig. Nu frågas: hvarpå kan denna 

 algernas fördelning efter färgen bero? 



Örsted synes vara den förste, som försökt uppställa en 

 teori om, att algernas fördelning efter deras färg berodde på 



