KAl N.W I M AKKKC.WllSr.WORNA 



!5'^ 



Faunan i markerånsrstaxorna. 



är jag som barn hörde talas om markegång 

 trodde jag den vara ett slags marscherande. 

 Något sammanhang med promenad har 

 den dock ej, om också dess fastställande, re- 

 glerad som den är genom stadganden, stam- 

 mande från åldriga tidei", är förenad med ej 

 så liten omgång. 



För de mångas räkning, som icke i ett eller annat afse- 

 ende haft med markegång att göra, torde vara skäl att nämna 

 att densanmia i korthet sagdt är det å ränte- och kronotionde- 

 persedlar ärligen bestämda pris, efter hvilket bland annat 

 frälseräntor erläggas samt en god del af de ecklesiastike tjän- 

 stemännens löneförmåner utgå. Öfver dessa pris upprättas 

 de s. k. markegångstaxorna. 



Visserligen äro de i taxorna upptagna persedlar till slag 

 och antal rätt växlande inom rikets olika län, men detta till 

 trots måste dock taxorna betecknas såsom en skäligen oin- 

 tressant lektyr för andra än räntegifvare och räntetagare samt 

 vederbörande löntagare. 



Liksom man kan koka soppa på en spik, torde man dock 

 kunna afvinna äfven markegångstaxorna nå^ot af mera allmänt 

 intresse. Hvad de i sådant afseende bjuda faunisten, skall 

 jag här söka framdraga, villigt erkännande att resultatet blir 

 klent. Bäst är ock att ej dröja härmed. Hos Kungl. Maj:t 

 föreligger nämligen förslag om förenkling af markegångsvä- 

 sendet, gående bland annat ut på ett förminskande af antalet 



