FAUNAN I MAKKKCJÄNGSTAXOKNA 263 



50/7/ fångas ofvanför Sollefteåforsen, och som betingar icke 

 fullt hälften så högt pris som annan lax i länet. Rökt före- 

 kommer han endast i ett län, man gissar naturligtvis på Hal- 

 lands — nej, Västerbotten är det, som bjuder härpå. Gäfle- 

 borgs län har jämte laxen också hans frände laxöringen. 



Att strömmingen spelar en betydande roll på Sveriges ost- 

 kust visas tydligt däraf, att den finnes i taxorna för alla till 

 Östersjön stötande län utom de tre sydligaste. I Uppsala län 

 skall han vara lagd, en motsats, icke till stående, utan till 

 föst, d. v. s. i kärlft utan särskild omsorg nedstufvad ström- 

 ming. 



Väl representerad är också ålen öfver större delen af 

 riket, än utan närmare bestämning, än torr, än 5^/^ eller salt- 

 grön, än såsom loo st. torra ålar. Hur mycket starka våt- 

 varor lärer icke särskildt sistnämnda persedel kraft för att icke 

 gå igen. Däråt syftar kanske det förhållandet att Halland till 

 de 100 torra ålarna bjuder på en hektoliter tyskt öl. Af alla 

 öfriga län är det blott Jönköpings, som prästerar en dryckes- 

 vara och den af svagaste slag, endast en liter dricka. 



I parti om 100 st. upptagas också de ålen till figuren 

 liknande nejonögonen i Västernorrland samt Väster- och Norr- 

 botten. För öfrigt förekomma de blott i Uppsala län, där 

 beräknade i kilogram. 



Af egentlig saltsjöfisk finna vi utom strömmingen torsk 

 i flere län, rockor och koljor i Halland samt hvitling i Bohus- 

 län. I sistnämnda län ha vi därjämte persedlarna / liektof 

 fisk eller kabiljo samt en vala komiil, ^ hvarmed afses den 

 numera sällsynta fisken kummel. 



Öfriga förekommande fiskslag äro sik och röding, gädda, 

 alltid torr, id, gös, aborre, mört, braxen, lake och nors, ja till 

 och med löjan '^ har såsom salt fått den hedern att vara med 

 i Norrbotten. 



I Kalmar län finnes loo st. spetfisk. Härmed lärer afses 



' Komul = Kolmule emedan fisken i fråga är svart ini gapet. Red. 

 '■^ Härmed afses siklöja, den vanliga lOjan kallas i motsats häremot benlöja 

 och i Norrbotten »vimma». Red. 



