OST-AFRIKANSKA VARTSVIN OCH PIGGSVIX 267 



och med snabba språng kasta de sig i väg mellan kullar och 

 buskar. Ja själfva det vresiga gamla vildsvinet reser sitt väl- 

 diga hufvud med dess fruktanvärda krokiga långa betar, den upp- 

 lyfta svansen krökes som på en babian, och i spetsen för de sina. 

 som följa i rad, trafvar han med högburet hufvud bort bland 

 de svartbrända buskarne, eller styr ut på den öppna stäppen, 

 där de länge på afstånd kunna följas med blicken, då de stun- 

 dom stanna för att se sig tillbaka och därpå fortsätta sin färd. 



I fångenskap blifva dessa vildsvin, om infångade såsom små, 

 tama och följa sin ägare som hundar. En på Kilimandjaro bo- 

 ende farmare ägde ett par af de svarta tagna små ungar, hvilka 

 uppammades af en honom tillhörig tik, ett ovanligt klokt djur. 

 Då de växt upp, följde de sin ägare under hans promenader 

 springande på stigen i rad efter hvarandra med i vädret upph-fta 

 svansar. Ehuru fostermodern nog syntes besvärad af de be- 

 synnerliga barnen, särskildt sedan de vuxit upp, behandlade 

 hon dem dock väl och tycktes äfven bevara en viss ömhet för 

 dem. Hennes kloka, goda ögon sågo riktigt bedjande ut. da 

 man tog dem ifrån denne, och det var som hon velat säga: 

 ja nog äro de fula, men låt mig behålla dem, då ni tagit mina 

 riktiga barn! Då de unga djuren betade, föllo de ofta på knä 

 och spatserade så omkring för att ej behöha sträcka huf\-udet 

 så långt nedåt. Half\uxna började de blifva rätt besvärliga 

 för sin omgifning, öfver allt snokade de da omkring och voro 

 därvid så närgångna, att de ogeneradt kommo in i bostä- 

 derna; särskildt hanen visade ofta en obehaglig näsvishet 

 och återvände, om bortjagad, snart till den förbjudna platsen, 

 om den pä något sätt lockade honom. Sålunda hade jag all 

 möda att bevaka de till torkning utlagda skinnen, som han 

 gärna kom och rotade ibland, och det var ej utan, att han stundom 

 under ett ilsket skrik var färdig att försvara sig. då han med 

 ett rapp jagades bort. 



Bohm uppger, att vårtsvinstek är ^ utmärkt För min 

 del har jag många gånger försökt att förtära köttet af de 

 fällda djuren men utan framgång, och redan på långt afstånd 

 kändes den fräna, obehagliga lukten från grytan vid lagerelden. 



