46 SMÄRRE MHDDULANDEN 



utgöres af Desmidie-kalkgyttja utan eller nästan utan diatomaceer. 

 Tyvärr äro äfven ])ollenkorn mycket sparsamma därstädes. De, 

 som jag sett tillhöra björk och tall. >Torfdyn» är bräkentorf, bil- 

 dad af Polystichum Jhelyptcris. I torfven finnes tallpollen ej säll- 

 synt men intet annat slag af pollen, för så vidt man kan finna med 

 en ej allt för tidsödande undersökning.' 



Enligt professor Lagerheims föregående undersökningar har 

 dylik bräkentorf påträffats såväl i lager frän ek- som talltiden. Da 

 i detta fall träffats endast tallpollen, är det väl sannolikast, att älg- 

 hornet fällts i Göklunda mosse redan under denna tid och dess 

 ålder blir sålunda åtskilliga tusen år. Närmare upplysningar torde 

 dock som sagdt ej kunna vinna, förr än en systematisk undersökning 

 af hela lagerserien såväl ofvan som under fyndets plan gjorts. 



Från nordspetsen af Ångermanland och närliggande 

 lappmark. 



Mindre strandpiparen (Aegiatites curonicus) har jag ^7^ ig 10 

 iakttagit i åtskilliga exemplar (utan tvifvel häckande) på den förut 

 ytterst sänka Mörtsjömyren (å kronoparken Saxåmon ä Dorotea 

 socken), som genom vattenafledning för några år sedan blifvit i 

 hufvudsak torrlagd. Fåglarna höllo till å torfbankar, som bildats 

 vid vattnets afrinnande från de sankaste partierna af myren. 



Iretåij^a måsar, omkring 5 stycken, observerades vid nordändan 

 af Tåsjön i april 191 1. Två dödades och finnas uppstoppade. 



En nötkräka sköts ri oktober 191 i invid Tåsjöberget. Några 

 flera sådana ha, så vidt jag vet, ej visat sig häruppe. 



Gråsidiga skogssorken (Euotomys rufocanus, Sund.), 2 ex., fånga- 

 des sistlidne november i en potatiskällare här i Backe. Diverse 

 grönsaker och potatis hade angripits, men, sedan dessa två sorkar 

 dödats, har ingen åverkan på nämnda matvaror förmärkts. 



Med anledning af en uppmaning i tidskriftens senaste häfte 

 får jag meddela, att lemlarna i höstas voro synnerligt talrika å 

 kalfjällen i Dorotea socken, men någon massutvandring har ännu 

 ej förmärkts. I slutet af augusti såg jag där fjällvråken i stort 

 antal, under det att vid samma tid de närmast föregående (åtmin- 

 stone 3) åren knappt någon enda sågs till. 



Backe 9 januari 1912. ]'iktor Olofsson. 



Lommen kan gå. 



1 Brehms »Fåglarnas lif» står att läsa om lomniarna: ^Att gå 

 i ordets egentliga bemärkelse, ja att ens stå upprätt, därtill äro de 

 alldeles oförmögna.» Och i »Vårt villebråd» skrifver Kolthofif 

 bland annat följande: »De äro på landbacken fullkomligt redlösa, 

 kunna ej sta o. s. v. 



