Smärre meddelanden. 



En kricka märkt ined ring i England ocli skjuten i Sverige. 



Enligt meddelande af herr W. Gustafsson sköt han i närheten 

 af Fredriksberg den 29 juli i fjol en kricka, som omkring ena foten 

 hade en ring af hvit metall (aluminium), bärande följande inskrift: 

 »Witherby, High Holborn. London 8651». Fågeln var en hane 

 stadd i ruggning, men vägde det oaktadt 0,53 kg., under det att 

 andra samtidigt skjutna krickor blott vägde 0,20 — 0,28 kg. Tyvärr 

 observerades ej ringen, förrän när fågeln plockades och sålunda 

 blef blott ringen tillvaratagen. 



Med anledning af detta fynd satte jag mig i förbindelse med 

 Mr. H. F. Witherby, och han har meddelat, att den ifrågavarande 

 krickan märktes i Staffordshire, England, under hösten 1910. När- 

 mare detaljanteckningar hade tyvärr förlorats af den, som verkställt 

 ringningen. Sä mycket kan emellertid sägas, att den fångats i fälla 

 såsom Hygvuxen och ej märkts som unge. Det är också sannolikt, 

 att den anländt till England för att öfvervintra där och återvändt 

 till Sverige för fortplantningen. 



I samband härmed må erinras om, att i dagspressen har före- 

 kommit en uppgift, att en af Mr. Witherby märkt stare hittats död 

 i Finland. 



Det är mycket önskvärdt, att personer, som ])åträffa ringmärkta 

 fåglar, antingen lämna direkta meddelanden till den, som märkt fåg- 

 larna eller också sätta sig i förbindelse med undertecknad, som då 

 skall söka utreda, hvarifrån ringarna härstamma samt underrätta 

 den, som märkt fåglarna, på det att afsikten med märkningen, näm- 

 ligen att utforska fåglarnas flyttningsvägar, må i möjligaste mån 

 vinnas. 



Stockholm i maj 1912, 



Einar Lö}i?ibeyg. 



Illerns diet. 



Herr Henry Söltoft, Botillelund, Stångby, har benäget till Riks- 

 museum öfverlämnat såsom gåfva en vacker iller. Denna gång hade 

 djuret ej nöjt sig med grodor, utan ihjälbitit 10 kycklingar för en 

 statkarl. Att äfven dylik diet ej är illern främmande är ju ett väl- 

 bekant faktum, men det kommer som en belysning af befogenheten 

 af det klander, som från visst håll framställts mot nyligen antagna 

 jaktlagsförslag, emedan illern där hänförts till skadliga djur. 



