102 FAUNA OCH FLORA 



ledne Provincial-Medicus uti Nerike och Wermland Doct. Joh. 

 Hesselius, spatserade jag i dag [den 15 sept] omkring i Staden, 

 at bese den samma, samt på fälten strax där utanföre. Jag 

 fann, det jag nu var kommen i en annan verld; ty hvart jag 

 på marken kastade ögonen, mötte mig mast öfverallt sådana 

 växter, dem jag ej kände, och hvilka arter (species) jag aldrig 

 sett förut. Blef jag varse något trä; så måste jag stanna, och 

 fråga mina följeslagare, hvad det kallades. Den första ört, som 

 likasom bad mig vara välkommen, eller den ögonen först föllo 

 på, var en Andropagon, eller af Gräs-slägtet, den delen af örte- 

 kunskapen, som jag haft mit största nöje med. Jag grufvade 

 mig, huru jag skulle gå i land med, at taga reda på så mycket 

 nytt och obekant. Tvenne de första dagar användes, at bara 

 gå och gapa på växterna, utan at våga mig ihop med dem til 

 någon närmare bekantskap.» 



Med Philadelfia som hufvudkvarter och under talrika längre 

 och kortare resor inom kringliggande områden, motsvarande 

 östra delarna af nuvarande staten Pensylvanien samt inom sta- 

 terna New Jersey och New York, studerar han grundligt denna 

 trakts naturbeskaffenhet, dess fauna, flora och geologi, men 

 äfven dess folk, både urinvånare och inflyttade af olika slag, 

 samt dessas seder, bruk och lifsförhållanden. I ^U år vistas 

 han här nere, men 31 maj 1749 bryter han upp på allvar och 

 beger sig norrut till Kanada. Dels landvägen, dels sjöledes 

 styr han då kosan till New York, dit han ankommer den 3 

 juni, där han dock redan förut varit på en särskild expedition 

 under hösten. Den 10 juni bryter han upp härifrån och fort- 

 sätter uppför Hudsonfloden till Albany, som »är den förnämste, 

 åtminstone den förmögnaste stad näst Nya York i Nya Yorks 

 Höfdingedöme». Någon jättestad var den emellertid ej, ty i 

 storlek var den ungefär som > Mariaestad i Wästergyllen». Det 

 var då små förhållanden äfven i Amerika. Staden är intres- 

 sant, men folket kanske ännu mer; det var holländskt blod, 

 och den holländska renligheten, idogheten, men äfven sparsam- 

 heten satte prägel på lifvet. Tack vare öfvermått af den sist- 

 nämnda egenskapen voro invånarne lång väg beryktade för 



