104 FAUNA OCH FLORA 



nan utväg at hjelpa oss öfver djupa åar, än hugga omkull 

 höga trän, som växte på stränderna, och fälla dem öfver ån samt 

 på dem hjelpa oss öfver huru vi kunde. — Landet, där vi hela 

 denna eftermiddag vandrade fram, var mast jämt, utan bärg 

 och stenar, allerstäds öfverväxt med hög och tjock skog: öfver- 

 allt låg fullt af stora nedfallna trän; emedan skogen här kom 

 ingen til nytta. Om följande natten lågo vi i skogen, och 

 voro nog plågade af Mygg, Knott, Skogs-löss, samt sofde i stor 

 fruktan för allahanda ormar.» Ändtligen var man dock framme 

 i Fort Anne, som emellertid under senaste kriget mellan Frank- 

 rike och England blifvit raseradt. Af bark af den hvita almen 

 gjorde de sig här en ny båt, i hvilken man fortsatte uppför 

 floden, och efter 12 dagars besvärlig resa kommo de på mor- 

 gonen den 2 juli fram till Fort St. Fredric, »hvarest vi med 

 all ynnest blefvo emottagna af Commendanten, Möns. Luisignan. 

 Bemälde herre var nu en man om 50 år, genom god, väl stu- 

 derad, hade rest mycket här i landet och hade altså noga 

 kunskap i åtskilligt hvad dess tilstånd beträffade.» Fortet låg 

 på en bergsudde vid södra ändan af sjön Champlain, och de 

 14 dagar, som man här måste vänta på båt och på vind, 

 användes till färder kring sjön och botaniserande utefter dess 

 stränder. Den 19 fortsattes färden på en jakt till Fort St. Jean, 

 beläget vid andra ändan af sjön och därifrån efter ett par da- 

 gar dels landvägen, dels i roddbåt utefter St. Lavrencefloden 

 till Montreal, dit man ankom den 24 juli. Där hade ryktet »at 

 någre Swenske, et Folkslag, som de endast förr hört talas om, 

 men aldrig sett, skulle komma i dag», samlat massor af folk 

 att ta emot dem vid stranden. Man blef utmärkt väl mottagen, 

 och den franska artigheten förnekade sig ej heller här, så långt 

 borta i obygderna. Guvernören hade order att på allt sätt hjälpa 

 främlingarna; allt hvad de behöfde skulle kostnadsfritt tillhanda- 

 hållas dem, och alla resor »skulle ske på Hans Kongl. Maj:ts 

 kostnad i Frankrike». Staden, som redan då var en viktig ort 

 i Kanada, beskrifves och lefnadssättet skildras: »Fruentimret 

 såg här väl ut; de voro belefvade och ärbare med en liten 

 oskyldig frihet: gingo om Söndagarne mycket granna klädde, 



