SOLFÖRMÖRKKLSRNS INVERKAN PA LJUSKÄNSLIGA VAXTICR 



109 



ligen lios ett par fiiibladiga akacior, som växt upp ur frön, 

 hvilka friherre E. Nordenskiöld erhållit af Boliviens indianer, 

 och hos Aeschynomene Elaphroxylon {Herminiera, ambatsch- 

 trädet) från tropiska Afrika. Såväl hos akaciorna som hos 

 ambatschträdet böjde sig småbladen under förmörkelsen snedt 

 uppåt (alltså raka motsatsen mot Calpurnias sömnrörelse). 



Calpiirnia aiirea. E. Teiling fot. 



I. Före solförmörkelsen, små- 

 bladen riktade snedt uppåt. 



Fig. 2. Under solförmörkelsens maximum, 

 småbladen riktade snedt nedåt. 



Allra känsligast för den aftagande belysningen visade sig Des- 

 mantlms virgatiis vara. Denna lilla buske, som är inhemsk i 

 subtropiska Nord-Amerika och nära släkt med den välbekanta 

 känsliga mimosan (Mimosa piidlca), hvars blad falla ihop vid 

 beröring, har dubbelt parbladigt delade blad med helt små små- 

 blad. Denna växt somnade alldeles, dess småblad böjde sig 

 uppåt och slöto sig tätt intill hvarandra; först en stund efter 

 kl. 2 började den vakna igen, hvarvid de nedersta småbladen 



