Några ord om Sjökockfiskarna. 



(Se tatlan. 



Af 



E. L. 



Iluirii många af våra hafsfiskar äro vackra till 

 jsitt utseende och äfven en del af dem pråla 

 'med lysande färger, kunna dock de flesta ej 

 jupptaga någon täflan i det afseendet med de 

 jvarmare hafvens fiskvärld. Ett eller annat 

 ä^~l--^-jundantag gifves dock, och till dem bör sjökoc- 

 ken räknas. Jag minnes än i dag tydligt, hurusom, när jag var 

 barn och bläddrade genom planscherna till »Wrights fiskar» 

 jag gärna återkom till »sjökocken» med dess väldigt höga rygg- 

 fena och dess vackra blå och gula färgteckning. Men huru 

 besviken blef jag ej, när jag sedan som student första gången 

 fick upp en sjökock på dörjen. Det var ju vid första ögon- 

 kastet en gulbrun fisk af tämligen h vardagligt utseende. Men 

 ett närmare skärskådande gaf naturforskaren och artisten 

 Wright rätt, men endast i det klara hafsvattnet framträda sjö- 

 kockens härliga färger till fullo och i synnerhet när fenorna 

 utspärras. Ligger fisken stilla på bottnen med fenorna hop- 

 lagda, ådrager den sig ej så mycken uppmärksamhet, och har 

 den fångats och dött, visa sig färgerna synnerligen förgängliga. 

 I sin fulla färgprakt visas hanen af sjökocken (Callionymus 

 lyra) i Wrighfs på vår tafla återgifna figur. Honan är helt 

 olika och ej så grann. Hennes allmänna kroppsfärg är grå- 

 brun till gulbrun marmorerad med gröna ofta mörkt kantade 

 fläckar och mörkbruna punkter. Kroppssidorna äro ljusare, 

 nästan halfgenomskinliga med strödda bruna fläckar, som om- 

 Fauna och Flora 1912. Haft. 3. g 



