lOO FAUNA OCH FLORA 



som man isynnerhet fann dem döda, men äfven t. o. m. vid myr- 

 stackar i skogen, och hade samtliga af mig öppnade ex. magen 

 mer eller mindre fylld med rester af vanliga stackmyran, en nöd- 

 diet, som kanske varit en bidragande orsak till deras ofärd. Af 1 1 

 bon med i — 4 ägg uti af grå flugsnappare, som iakttogos, voro 

 9 st. öfvergifna, och endast vid tvenne syntes åtminstone en af ma- 

 karna lefva kvar, och man kan nästan säga, att å de trakter, som 

 berördes af ovädret, voro grå flugsnappare så godt som utdöda. 

 Hussvalor lågo döda mångenstädes kring gårdarna, men anträffades 

 äfven fåglar döda i sina bon, där de krupit ihop ofta 8 å 10 i 

 samma. I motsats till flugsnapparna hade svalorna ej ett spår till 

 föda i magen, utan var denna hopkrymt till en liten boll. Äfven 

 döda ex. af flera andra fågelarter påträffades där och hvar såsom af 

 brokig flugsnappare, ladusvala, gök m. fl., och nykläckta ungar af 

 trast och bofink anträffades flerestädes förfrusna i bona. Att äfven 

 piplärkor och andra markbyggare på myrar och skogsängar uppe 

 i liderna fått sina bon förstörda eller flyttat undan var påtagligt, 

 och ängspipslärkan, som eljest under höststräcket frän slutet af 

 augusti till in i oktober påträftas talrikt öfverallt, förekom ej till 

 någon myckenhet mer än under några dagar omkring den 21 sept. 

 Under hela försommaren iakttog man en särdeles riklig förekomst 

 af gökar kring alla bebyggda och odlade trakter, men högst få 

 uppe i skogarna, och bör väl detta ställas i samband med den 

 omständigheten, att göken å ofvannämnda lokaler i liderna, där 

 han under fortplantningstiden mest brukat hålla till, nu saknade 

 värdfåglar, hos hvilka han kunde lägga sina ägg. 



Att igii var ett mycket ogynnsamt år för en stor del af våra 

 småfågelarter är sålunda otvivelaktigt, och komma verkningarna 

 häraf för våra norrländska förhållanden med säkerhet att göra sig 

 märkbara flera år framåt. 



Vindeln i april 1912. 



K. Gram. 



