NÅGRA lAlNISTISKA STUDIEÄMNIiN FÖR SOMMAREN Q I 



därför måhända vara af intresse för en eller annan att taga 

 kännedom om några synpunkter, som här framkastas. 



Tänka vi först på flädermössen kan man lugnt säga om 

 hela den gruppen, att ingen enda arts förekomst och utbred- 

 ning är på tillfredssällande sätt känd här i Sverige. Det kan 

 således vara ett studieämne för sommaren att taga reda på 

 hvilka arter flädermöss, som förekomma i en viss trakt. Huru 

 lefva de olika arterna, hvar ha de sina dagkvarter, lefva de kolo- 

 nivis. när börja de sin flykt, hvar anställa de helst sina jakter 

 efter insekter, hvilka insekter synas de föredraga, huru fånga 

 de dem o- s. v. ? Allt detta är frågor som äro förtjänta att 

 lösas och ej heller så särdeles lätta spörsmål. Skulle det visa 

 sig vara förenadt med svårigheter att bestämma arterna, som 

 fångats, kan upplysning därom liksom i andra liknande 

 fall vinnas genom insändande af exemplar till Riksmueum i 

 Stockholm. 



Hvad insektätarne angår förtjäna deras variation att stu- 

 deras. Från Norges västkust har t. ex. amerikanaren Miller 

 beskrifvit en större och mörkare form af den vanliga näbbmusen, 

 som når en kroppslängd af omkring 80 mm. Finnes något lik- 

 nande hos oss? Af vattennäbbmusen har från olika delar af 

 Europa beskrifvits åtskilliga raser och färgvarieteter. Äro 

 vattennäbbmössen i hela Sverige lika eller förete de någon 

 variation? 



Mullvaden förblandas hos oss ofta med vattensorken och 

 många uppgifter om förekomst af mullvad hänföra sig rätteli- 

 gen till sorkar. Det är därför af intresse att få reda på mull- 

 vadens verkliga förekomst i Sverige och exemplar som insän- 

 das till Riksmuseum mottagas med tacksamhet. 



Sorkarnas lif och förekomst är ej heller känd så, som sig 

 borde. Af skogssorken urskilde Sundevall tvenne olika typer 

 från Sverige här på Riksmuseum, en nordlig och en sydlig, 

 men saken blef aldrig definitivt utredd. Miller beskref skogs- 

 sorken i Sverige såsom en art, den i Norge som en annan, 

 båda skilda från den typiska Eiiotomys glareolus, som finnes i 

 Danmark och mellersta Europa. Här finnes alltså ett fält för 



