SlROKTÅd I KAUKASUS 6j 



hade vi ej försett oss med proviant — och höll först hos sina 

 goda bekanta, där vi fingo liålla till godo med te och torrt, 

 surt bröd. Vår mening om honom fick han också höra i upp- 

 görelsens stund. 



Floran skulle här bjuda hvarje botanist af facket en mängd 

 vackra och intressanta former. Bergen äro nästan aldrig helt 

 kala, utan mer eller mindre glest bevuxna med låg löfskog, 

 med barrträd insprängda här och där; först vid c:a 1,000 m. 

 höjd tager den täta barrskogen vid. Småskogen antar ofta 

 snårartad karaktär och påminner nästan om »macchian» i Me- 

 delhafsländerna; träden bli aldrig stora och vidlyftiga af den 

 enkla orsaken, att de bli så illa åtgångna af både människor 

 och djur. På dessa branta berg finnas knappt några ängar 

 el. d. betesmarker, utan får, getter och nötkreatur äro hufvud- 

 sakligen hänvisade till löfvet. Detta forslas af de fåtaliga bo- 

 fasta invånarna i väldiga knippen på lastdjuren såsom vin- 

 terhö hem till ladorna. Dessutom stryka talrika karavaner 

 turkiska nomader genom landet, deras många kreatur släppas, 

 hvarhelst de draga fram, på bete och göra sitt bästa att de- 

 formera träden. Sådana nomadkaravaner mötte vi flera under 

 dessa dagar, folket bor året om i stora, åt tre sidor öppna tält. 

 Att dessa behöfva vädras ordentligt, betviflar jag icke det min- 

 sta, men på vintern borde det nästan bli för mycket luft; en- 

 ligt vår Artoiner-värds utsago skola också dessa människor 

 vara mycket härdade och knappt känna till, hvad en förkyl- 

 ning vill säga. 



Ek och bok {Carpinus betulus och orientalis) äro de van- 

 ligaste löfträden, valnöt, fikon och andra fruktträd finnas i stort 

 antal mer eller mindre förvildade. De i pittoreska grupper in- 

 sprängda barrträden äro af de mest skilda arter: Pimis pinia, 

 P. sylvestris, Picea orientalis och Abies Nordmannia. De här- 

 ligt blommande Cistus creticus (röd) och C. salvifolius (hvit) 

 fröjda öfverallt ögat, hvaremot de talrika Astragalus-iuUormi 

 {A. tragacantha m. fl.) med sina tusende nålar äro mycket obe- 

 hagliga att göra bekantskap med, särskildt om man af ovetenhet 

 eller tanklöshet tager dem för präktiga, mossmjuka sittplatser! 



