LITTERATUR I 47 



gen 0111 vintern, skaffa dri( kplatser, cfterhälla fägelficnder o. s. v. 

 Till slut redogöres också för de internationelUi öfverenskormiiclserna 

 rörande skydd ät för landtbruket nyttiga fåglar och för fägelskydds- 

 lagarna i Tyskland, hvarjämte en kort öfversikt öfver motsvarande 

 lagar och förordningar i andra europeiska länder också lämnas. 

 Dr. Hennicke's bok kan väl rekommenderas till alla, som intressera 

 sig för hithörande frågor. 



Sirr/\''cs Xatiir. igi2. Svenska Naturskyddsföreningens årsskrift. 

 Eokhandelspris 3 kr. Föreningens medlemmar, som erlägga en 

 årsafgift af 2 kr., erhålla årsskriften gratis. 



Glädjande att säga framträder denna publikation för 191 2 i ett 

 synnerligen tilltalande skick med vackra illustrationer och omväx- 

 lande te.xtinnehäll. Den första uppsatsen med porträtt ägnas åt 

 Geheimerådet Conivhntz, hvars arbete för naturskyddssaken varit 

 banbrytande. Redogörelse med kartor och bilder för tvenne af våra 

 nationaljmrker, Sonfjället och Hamra, lämnas af prof. Lönnberg. 

 D:r KoLTHOFF ger en medryckande skildring af sina egna äldsta 

 minnen af svensk natur. D:r H. Munthe har tvenne rikt illustre- 

 rade uppsatser om områden och föremål värda naturskydd på Gott- 

 land och i Västergötland. Herr Sigurd Hallberg skrifver om Hal- 

 lands Väderö och Houfs hallar; C. & P. E. Malmström om Åholmen. 

 Dessutom märkas uppsatser af Hj. Lönnroth, Rutger Sernander, 

 Anna Lindhagen, Karl-Erik Forslund, Einar Lönnberg, Nils Syl- 

 vÉN, Gunnar Hallström etc. jämte smärre meddelanden af olika 

 slag, medlemsförteckning o. s. v. Man får väl hoppas, att denna 

 årsskrift skall i sin mån bidraga till en allt talrikare tillslutning till 

 »Svenska Naturskyddsföreningen», så att den skall kunna växa stark 

 och med framgång arbeta för sina behjärtansvärda syften. 



Fr. Weis. Lifvet och dess lagar. En framställning af den allmänna 

 biologien. Bemyndigad öfversättning, genomsedd och granskad 

 af Thorild Wulff. 696 sid. och 184 illustrationer. 



Den gamla naturalhistorien har i våra dagar icke endast bytt 

 om namn. Den har också — delvis — slagit in på nya vägar. De 

 biologiska problemen ha knutits mera intimt till den lefvande natu- 

 ren, till lifskrafven och lifsbetingelserna, de lefvande varelsernas 

 inbördes beroende af hvarandra och af de yttre naturkrafterna; fau- 

 nistiken och floristiken ha blifvit ekologi, fysiologiens problem ha 

 fördjupats ända ned till frågor rörande lifvets mekanik, och inom 

 utvecklingsläran ha intressena koncentrerats kring variationens och 

 ärftlighetens lagar. 



Men i samma mån som de biologiska frågorna blifvit fördjupade, 

 i samma mån ha också forskningsresultaten fått större värde för den 

 allmänna bildningen och för hela vår kultur. Det är därför ett 

 värdefullt kulturarbete professor Weis nedlagt genom att i en för 

 den bildade och för lifsfrågor intresserade allmänheten tillgänglig 



