OM VATTKNMNSF.KTKR 207 



som öfvergifvit terra firma tör att söka sin utkomst i 

 vattnet. 



Mycket skulle vara att tillägga, ty ämnet är mycket rikt, 

 för att ej säga outtömligt, och årligen vidgas genom utlandets 

 forskningar vår kunskap om sötvattnens biologi. Hos oss där- 

 emot göres mycket litet i den vägen, oaktadt vårt land genom 

 sitt rika vattensystem och sina växlande naturförhållanden er- 

 bjuder sällsynt gynnsamma betingelser; särskildt, om vi be- 

 tänka, hvilket storartadt arbete som vårt grannland Danmark 

 utfört under de sista 15 åren på sötvattensbiologiens område, 

 faller det ännu bjärtare i ögonen, huru långt vi äro efter i 

 detta afseende. 



Smärre meddelanden. 



En trast utan tunga. 



Den 3 juli denna sommar fann jag i närheten af Jukkasjärvi 

 en kull flygfärdiga ungar af Turdus iliacus. Det lyckades mig att 

 infånga den minsta af dem, och då den föreföll mig hafva en annan 

 lockton än de öfriga, beslöt jag mig för att närmare undersöka den. 

 Så snart jag fick den i min hand, upptäckte jag hos honom en 

 ganska intressant missbildning. Strax under hakan fanns nämligen 

 ett litet märkvärdigt bihang, som vid närmare betraktande befanns 

 vara tungan. Då munnen öppnades, visade sig endast tomma mun- 

 hålan, och tungan hade genom ett litet hål gått ut genom hakan, 

 så att den stack ut som en pigg därifrån. Tungans fina hud hade 

 förvandlats till ett tämligen hårdt hornlager, som tycktes vara full- 

 komligt okänsligt för beröring. Tydligen hade tungan redan under 

 ett tidigt fosterstadium erhållit detta abnorma läge, åtminstone att 

 döma efter hålets utseende. Kanterna pä detsamma erinrade näm- 

 ligen ej om ett nyligen läkt sår — de skulle då hafva varit valkiga 

 och såriga — utan voro släta och fina, och hela hålet tycktes vara 

 formadt innan fågeln blifvit kläckt. 



Jag tog trastungen med mig hem och lade för honom litet 

 mat, då den var nog försigkommen att äta själf. När han skulle 

 dricka, visade det sig ytterst besvärligt för honom, ty ungefär hälften 

 av vattnet rann omedelbart ut igen genom det lilla hålet under 

 hakan och sipprade därpå utefter bröstet ned mot magen. Äfven 

 en del af maten passerade samma väg. Till en början hade jag 

 tänkt behålla trasten i det tillstånd jag funnit honom, för att hålla 



