SMÄRRE MEDDELANDUN 209 



i Tåkern, och antydde, att ilenna för en hona af denna andart alj- 

 nornia pr\dnad skulle kunna bero på sterilitet. Detta kan ju för 

 denna ofvannämnda sjiirtand ej vara orsaken, dä hon som sagdt 

 enligt tillförlitlig u])pgift sista sommaren hade kull. Visserligen vet 

 man ju, att fåglar i fångenskap ofta ändra färger i sin dräkt, men 

 i regel hlifva de mörkare. Att färgprakten under domesticerade för- 

 hållanden ökas är nog tämligen sällsynt. Exemplaret i fråga är ju 

 tämligen gammalt, man vet ju säkert 6 år, men ej dess ålder vid 

 inköpet, och vissa fågelhonor fä ju vid hög ålder utan att vara 

 sterila ofta en om hanen något antydande dräkt, men om and- 

 honorna vid hög ålder i regel skulle fä vingtjädrarna liknande ha- 

 nens, borde detta oftare observerats. Jag har åtminstone ej mera 

 än dessa två gånger lyckats fä se dylika färgförändringar bland det 

 ej ringa antal änder, som jag dels ä museer, dels i zoologiska träd- 

 gårdar samt i vildthandeln iakttagit. 



Karlsborg d. 3 augusti 19 12. //. Nyqvist. 



Ytterligare 0111 kattugglan och småfåglarna. 



I en i Jägarförbundets Nya Tidskrift för 1903 införd uppsats 

 omnämnde jag Imru ett par kattugglor, som jag vid min bostad ä 

 Karlsborg dä sköt, befanns innehafva lämningar af åtskilliga små- 

 fåglar. Sedan dess har jag bortskjutit det par ugglor, som regel- 

 bundet i afsikt att häcka hvarje år infunnit sig i parken kring min 

 bostad, men dessa hafva haft dels magen tom, dels endast inne- 

 hållande rester af skalbaggar och råttor, hvarför jag i år ämnade 

 låta dem häcka i fred. Emellertid kom af någon tillfällighet ho- 

 nan bort under sin rufning, och den öf\ erlefvande hanen kvar- 

 stannade samt förde ett hiskligt oväsen om nätterna, utan att dock 

 lyckas tillocka sig någon ny hona. Under tiden märkte jag, att en 

 del bofinkbon befunnos förstörda och nedkastade på marken, utan 

 att kunna klargöra hvem röfvaren var. Kattor samt ekorrar funnos 

 ej, och kråkorna och skatorna hade för stor respekt för undertecknad 

 för att våga sig så nära boningshuset som dessa finkar byggt. När 

 nu i slutet af maj ugglehanen genom sitt oväsen blef allt för be- 

 svärlig för nattron, sköt jag honom. I hans magsäck fanns en fjä- 

 derboll, som befanns innehålla: kraniet samt stjärt- och vingfjädrar och 

 fötterna af en gammal blåmes, öfvernäbbet af en gammal bofink, 

 öfverarmbenet af en björktrast, smäfjädrar af dessa fåglar jämte en 

 del obestämbara dylika af någon annan brunaktig liten fågel, men 

 inga lämningar efter insekter eller råttor. Nu var ju upjjenbart, hvem 

 boröfvaren varit. Att jag under de mellanliggande 8 åren ej i de 

 skjutna ugglorna funnit några fågelrester beror nog till stor del på 

 att jag skjutit dem så tidigt om våren, att endast ett fätal flyttfåglar 

 anländt, och med anledning af att de 1903 och i år småfåglar 

 innehållande ugglorna skjutits så sent, att hela flyttfågelskaran an- 

 ländt och häckningen varit i full gång, är det åtminstone möjligt, 

 att en del af dessa, om de fått lefva tillräckligt länge, till omväx- 

 ling på sin matsedel äfven upptagit småfägelstek. Jag tröstar mig 

 åtminstone härmed. 



Karlsborg d. i juli 191 2. //. Nyqvist. 



Fauna och Flora 1912. Häfi. 4. I^ 



